Til Forstaaelsen af Nordens «Guldbrakteat-Fænomen ». | 
talrige Tilhængere af Brakteaternes saakaldte «Kejserbillede » 
kunnet paåaapege nordiske Stammer, der tilnærmelsesvis frem- 
bød dette saakaldte «hjemlige» Udseende, enten hvad dette 
Billedes paafaldende, fyldige Haarsnoninger eller 
Klædedragten angik? Nej, mig bekendt, ikke! Lige saa lidt som 
de have villet anerkende, at slige Udstyr kunde være laante 
fra Medaillonerne sammen med «Kejserbilledet», lige saa lidt ville 
de vedkende sig, at det dér altid nærværende «Dyr» kan op- 
rindeligen have havt nogetsomhelst med det kejserlige Billede 
at gøre eller håve noget «klassisk» Forbillede. At «Dyret» i 
hvert Tilfælde af Barbarerne, alzas «de germanske Kunstnere», 
. er bleven paatvunget det klassiske Kejserbillede til Selskab — 
hævde de til det yderste. Men, oprigtig talt, hvad er der saa 
tilbage paa Brakteaten, som kan kaldes laant fra Keisermedail- 
lonen? Intet! slet intet! 
Ikke synderlig bedre blev Overensstemmelsen imellem For- 
fatterne og mig med Hensyn til de påa vore Guldbrakteater 
anvendte Skrifttegn og det Sprogs Nordiskhed, hvori Indskrif- 
terne mentes affattede; men hertil komme vi senere hen tilbage ! 
Disse udførligen i den nævnte Afhandling med Text og 
Figurer belyste. Forsøg paa en, efter min Mening, rigtigere — og i 
hvert Fald mere methodisk og aldeles objektiv Maade at 
opfatte flere Sider af Brakteat-Fænomenet paa, maa jeg her i 
Almindelighed forudsætte som bekendte for Læserne, og, for- 
saavidt de ikke maatte være det, henviser jeg disse til den 
nævnte Afhandling. "Fra de deri behandlede Træk tager jeg 
nemlig her Udgangspunkterne for den nye Række Betragtninger, 
der nok forsaavidt have et dobbelt Formaal, som de paa den 
ene Side søge at befæste og udvide det almindelige Kendskab 
til hin store, først behandlede Hoved-Gruppe, medens de paa 
den anden Side samtidig søge at inddrage flere af de øvrige 
andre Grupper af Brakteaterne under en fælles Belysning med 
denne første. 
