20 Japetus Steenstrup. 
kun skulde da deres Billeder opstilles i de buddhi- 
stiske Templer. I Egenskab af Tempel- og Helligdoms- 
Vogtere fik de selvfølgelig deres Billeder og Altere i Regelen 
stillede nærmest ved Tempe!-Indgangene, dog måa man erin- 
dre, at saavel Gudebillederne, som deres Altre og Nicherne, 
hvori de anbragtes, næsten gennemgaaende bleve fremstillede 
i Relief — og ikke fritstaaende. Ved den store Reformation 
af Buddhismen, som Padma Sambhava istandbragte c. 670, af- 
løstes tilsidst al Ofring af Yak eller levende Væsener til disse 
Guder og istedetfor indførtes der en Ofring af hellige Offer- 
kager af Mel og Ris, medens der til Minde- om den afløste 
Dyreofring bestemtes, at de hertil benyttede Offerredskaber 
endnu blive at bevare ved Altrene"). 
Naar disse dels historisk optegnede, dels traditionelt over- 
leverede Træk af Yakoxens Optræden i de tibetanske Templer, 
knyttet til bestemte stærke Guddomsmagter, sammenholdtes med 
den ejendommelige Kombination af de to Hovedbilleder i Brak- 
1) Angaaende de oven berørte Forhold indskrænker jeg mig til at henvise 
Læseren til Isaac Jac. Schmidts af mig ofte citerede Uddrag af det 
historiske Kildeskrift til Østmongolernes Historie « Bodlumår». I Skil- 
dringen af Festlighederne ved Fuldendelsen og Indvielsen af Kong 
Shrongdsan Gambos store Tempel paa Bjerget Potala hedder det 
S. 342: «Dass bei diesem Tempelbau ausser den schon erwåhnten noch 
eine Menge Wunder sich ereigneten, versteht sich von selbst; unter 
vielen andern bemerke ich nur die Erscheinung der vier Dra- 
chenkånige, des Kuwera, des Mahåkåla, der Durga u.s. w. 
mit grossen Opfergaben, die Alle dem Konige versprachen, 
den Tempel gegen jede Årt von Gefahr zu schutzen, wenn 
ihre Bildnisse in demselben aufgerichtet werden wurden. 
Diese Stelle des Bodhtmår erklårt die Ursache der, von mehreren Rei- 
senden bemerkten, Anwesenheit brahmanischer Idoln in den Tempeln 
der Buddhaisten; sie werden nåmlich von Letzteren als schutzende 
Diener ihrer Religion und ihrer Tempel angesehen». 
Det berettigede iSchmidts «Geschichte der Ostmongolen und ihres 
Firstenhauses», St. Petersburg 1829, S. 342, her givne Advarsel imod den 
misforstaaede Opfattelse af ældre Gudeskikkelsers regelmæssige Optræden 
i de buddhistiske Templer, Dagoper 0. s. v. ses ikke blot af de oven- 
nævnte Udtryk af Campbell i 1855 om de tibetiske «Goompas», men 
18 
