20 
Til Forstaaelsen af Nordens «Guldbrakteat-Fænomen». 
teaternes Midtfelt, Yakken og den «Burkan», hvis Hoved ses 
over Dyrets Ryg — og begge findes påa disse næsten altid i 
hinandens Følge — kunde de ikke andet end bestyrke mig, 
foreløbigen i det mindste, i min tidligere Opfattelse af en egen 
genetisk Sammenhæng imellem Fremstillingerne 
påa vore Guldbrakteater og Tempelbillederne. Efter 
de ovenfor givne Oplysninger forekommer det mig endogsaa, 
at man nu med en vis Grad af Sandsynlighed snarest tør anse 
Brakteatens Menneske- eller Gudehoved for at være, ikke en 
Guddoms i Almindelighed, men netop en af disse «forfær- 
dende» Guddommes, som oftest vel Maha Kal:'s eller Kadis, 
der ogsaa kaldes Paldan. 
Vidnesbyrd om den store og almindelige Ærefrygt, som 
Buddhisterne af den lamaiske Kirke stedse yde denne Kreds af 
Guddomsmagterne og disses Skarer af Medvirkere eller Hjælpere, 
aflægger det store Antal af Billeder, som ovennævnte Sarat 
Chandra Dås traf i Tibets Templer af «Buddhaer, Bodhisat- 
ver, Guder og Gudinder». 
Efter Sør Monier M. Williams («Buddhism», p. 491) be- 
tegnedes den ene af disse Guder og Gudinder just som Kalz 
eller Paldan [«one of these is the terrific goddess Paldan, 
i talrige lignende Udtalelser hos nyere Tids Rejsende i Indien (jfr. Yak- 
Lungta-Afhandlingen S. 77). 
Som et Sidestykke hertil fra den allernyeste Tid mener jeg det 
rigtigst dog endnu at anføre nogle Linier af Sarat Chandra Dås' 
paalidelige Oplysninger fra sine Rejser i Tibet i Aaret 1881. (Contri- 
butions to Tibet, Journ Asiat. Society. LI. 1882, p. 13): «The propitiat- 
ing of Mamo, Modpadog, Jigta enhouter, and other local demons 
was intended by Padma Sambhava for the protection of the country 
as they were bound by a solemn promise to contribute to the 
service of the world». Hertil er knyttet i en Fodnote: 
«Formerly in Tibet as now in Sikkim peuple used to kill animals to appease the 
wrath of evil spirits, who were supposed to spread plagues and ride men or 
women. They were aterror to the people. Padma Sambhava abolished 
the system of animal sacrifice for which he substituted meal rice and cake 
saerifices, called 7orma. This is the origin of Buddhist worship with flour cakes, 
now so common in the Himalayan countries and Tibet.» 
19 
