44 Japetus Steenstrup. 
Inden Bevægelsen over Prinsens Bortebliven fra Fyrste- 
boligen og Rygtet om hans skrækkelige Beslutning havde naaet 
Garudahjemmet, hvor Prinsens Forældre og Gemalinde ilsomt 
indfandt sig. samt strax efter dem ogsaa den rette Naga, der var 
bestemt til Dagens Maaltid men nu krævede som Ret at blive 
ofret — var denne mere end halvt opspist og saa godt som 
døende. Garuda, som man nu stærkt bebrejdede den frygtelige 
Fejltagelse, i Stedet for Dagens ham skyldige Naga at have til- 
egnet sig og myrdet en hellig Prins: en Mand just i Begreb 
med at udføre en stor og yderst fortjenstfuld Daad, hævdede 
sin Uskyldighed i det skete dermed, at jo Manden selv havde 
tilbudt sig som Føde for Garuda, uden at denne herved 
havde bemærket noget usædvanligt. Men da lader Digteren i 
følgende Replik den rette Naga legitimere sig som det 
han var: Naga og Prins: 
Uden at tåle om Hagekorsmærket paa Brystet, 
Er der då ikke Bug-Skjoldene påa min Krop? 
Kan Du ikke skelne to Tunger, naar jeg taler?!) 
Og heller ikke se min tredobbelte Hovedskærm? 
Garuda indser nu til sin største Bestyrtelse Fejltagelsen og 
Forbrydelsen.  J?mitavåhana's sidste Ord er Formaning til 
Garuda at forandre sit hidtil førte Levnet, og paa dennes oprigtige 
Fortvivlelse over dette sættes Himlens Guder i Bevægelse 
for at tilbagekalde til Livet først den ulykkelige Prins og der- 
næst alle de af Garuda fortærede Nagaer, hvilket alt ogsaa 
lykkedes, takket være den sig jamrende Prinse -Enkes Hen- 
vendelse til Hindu-Gudinden Gauri (= Durga), hvem hun før 
sit Ægteskab stedse havde dyrket, og dennes Indvirkning igen 
paa Indra. 
1) Denne Symbolik se vi ogsaa udtrykt i Tempelbilledernes Figurer af 
Nagaerne, alt eftersom «Slangen» paa dem blot optræder som Em- 
blem (f. Ex. T. III, Fig. Q, R) eller mere er tænkt som identisk med 
Personen, levende og talende som denne, idet den livligt spiller med 
sin tvekløvede Tunge, snart med de to Tungespidser samlede som én 
Brod, Fig. N, snart udspærrede, som to Tunger (Figg. O, P). 
42 
