68 Japetus Steenstrup. 
Indien forblev Baktrien et helt Aarhundrede under græsk 
Herredømme og i de nærmest følgende Aarhundreder beher- 
skedes det delvis af halvgræske, grækobaktriske og græko- 
indiske Fyrstestammer. 
En Slutning i de ovenantydede Retninger om Herkomst 
og Hjemstavn vil naturligvis ikke være berettiget, naar den 
kun kan blive draget fra saa løse Efterligninger, at disse blot 
kunne siges ligesom at røbe «Grundtypen», der. gaaf 
igennem det formentlige Forbillede, eller i det højeste kunne 
have afgivet «Motivet» til dem, som det flere Steder i For- 
handlinger om vore Brakteater hedder. Mere tør man vistnok 
heller ikke lægge i de Udtryk, vor afdøde, store Numismatiker 
C.J.Thomsen for fire Decennier siden just i Anledning af Ho ve- 
Brakteaten brugte om den Gruppe Guldbrakteater, der her be- 
skæftige os: «at de alle ere barbariske Nationers Efterligninger 
af byzantinske Kejseres Mønter, kan næppe betvivles» (S. 285). 
Det maa jeg dog erindre om, at Thomsen samtidigen baade 
bemærkede Revers- Fremstillingernes indbyrdes Ligheder, der 
«synes at antyde en beslægtet Oprindelse», og den Forskel i 
Skrifttegnene, der optræder i deres Omskrifter, og som kunde 
synes at modsige Slægtskabet. 
Ledet af begge disse Forhold, og ikke mindre af det ene 
end det andet, samt af de foregaaende Undersøgelser af alle ved- 
kommende Brakteater, har jeg ikke kunnet erkende noget Spor af 
Nedstamning fra egentlig romerske eller byzantinske Kejsermønter. 
Jeg kan derfor ikke undlade at henstille til mine Medfor-, 
skere paa dette Gebet af vort Lands Oldtidshistorie, åt rive sig 
for en kort Stund løs fra de traditionelle Forestillinger og då 
selvstændigen foretage de Sammenligninger, som her ere uund- 
gaaelig nødvendige, og paa hvilke man Snese af Gange har 
paaberaabt sig uden. egentligen selv at have anstillet dem. 
Under denne Sammenligning maa det derhos ikke tabes af 
Syne, at vi netop fra femte og sjette Aarhundrede, det Tids- 
rum man almindeligen tillægger de nordiske Brakteater, have fra 
66 
