Til Forstaaelsen af «Nordens Guldbrakteat-Fænomen ». mr | 
den af det ved Foden stillede Skjold — der har ledet de oven- 
nævnte tre Oldforskere til at antage som Forbillede for Brakteaten 
de citerede Kejsermønter af Honorius, Procopius og De- 
centius. Selv om man er af den Anskuelse, at Brakteaterne 
maa være frembragte i et uklassisk Land, altsaa skyldes saa- 
kaldte «Barbarer», er det mig ikke ret forstaaeligt, hvorfor 
der ubetinget maa forudsættes et klassisk Forbillede for dem, der 
maatte være kopieret eller efterlignet, og at Prægerne ikke evnede 
at bevæge sig uden dette. Men selv om en saadan Forudsæt- 
ning hyldes, såa maa jeg her henlede Opmærksomheden paa, 
at der, efter min Opfattelse, i selve det Cohenske Værk fore- 
ligger Kejser-Mønter, hvis Præg i Enkelthederne turde 
findes endnu nærmere ved vor Brakteats end de citerede, 
f.Ex. Procops Pl. XV, 4 og Valentinianus Il (392). Dog 
endnu nærmere staar Kejser Allectus's, slaaet i Lon- 
don mellem 293—96 og .saaledes i Stand til at give en ikke 
lidt forskellig Sted- og Tidfæstelse fra den, de øvrige nævnte 
Forbilleder pegede hen paa (sé «Numismatic Chronicle» Vol. VIII. 
New'ser:” «Blanc afs "Collection».. PL Vysfig. 9775. 28). 12 Men 
uagtet disse større Tilnærmelser vil jeg her bestemt hævde, at 
en Revers, der gengiver et «Marss- eller hellere endnu et 
«ÅAres»-Billede, ikke egner sig til uden videre at betegne 
Landet eller Tiden, hvorfra Mønten er, uden at tage Hensyn 
til, hvad den selv i øvrigt ved sin Indskrift udtaler, eller 
hvad Adversens Billeder og Indskrift dertil føje eller 
berigtige. MM. H. t. Indskrifterne, da vise Skrifttegnene paa 
denne og de: foregaaende Brakteater, at det er en Selvskuffelse, 
naar man har slaaet sig til Ro med den Betragtning, at de 
kunne være fremkomne ved en Række ukyndige og udannede 
Prægeres Mishandling af de romerske Initialer, der mentes at 
have været i de Forbilleder, man har villet tillægge dem. — 
Ved denne «Mishandling» maatte der da være sket det mærkelige, 
at der ved alle disse «Efterligninger af den romerske Indskrift» 
fremkommer bestemte og skarpe Skrifttræk, der gentage sig 
69 
