Tå Japetus Steenstrup. 
fra Brakteat til Brakteat, tydelig nok brugte som et Slags Al- 
fabet, mindende om arianske og græske Bogstaver.  Her- 
til kommer endnu, at der paa disse formentlige «Efterligninger» 
eller ikke vellykkede «Kopier» af Indskrifter slutter sig Ind- 
blandinger eller Tilføjelser af visse særegne Tegn i et større 
eller mindre Antal, hvilke ellers forefindes paa beslægtede Mønter 
fra Baktrien og hine østlige Egne, og paa disse ere de tolkede og 
konstaterede at være Taltegn, der angive Aaret for Møntens 
Udstædelse, regnet efter den udstædende Herskerstammes Re- 
geringsaar.  Saavidt jeg ved, har man ved Bestemmelsen 
af vore Brakteaters Hjemstavn aldrig taget disse to For- 
hold i deres Omskrifter med i Beregning. 
Åt der ved disse Brakteaters Stedfæstelse såa sjelden — 
som Læserne ville have bemærket — synes at være taget Hen- 
syn til Adversens Billeder, er ikke just uberettiget, da Fyr- 
sternes eller Kejsernes Brystbilleder i Reglen gøre for meget 
det Indtryk, at de ere konventionelle eller Gentagelser fra tidligere 
Tiders Mønter og i alt Fald kun sjeldnere give noget for Ud- 
stæderens Personlighed eller for hans Udstyr karakteristisk. 
Undtagelser er der imidlertid, og for at nævne et Exempel, de 
Portrætligheder, vi saa ofte se fremhævede i de nordindiske 
Møntrækker f. Ex. i Menander- Rækken. Dette fører os ganske 
naturligen til det Spørgsmaal, om Fyrstebillederne påa de to 
Adverser af den svenske og norske Bråkteat, Figg. 37 og 
38, virkelig ligne saameget romerske Kejserbilleder paa de klas- 
siske Mønter, at de ikke maatte vække Tvivl imod sig som Re- 
præsentanter for disse? Er det f. Ex. selve Haaret, eller er det 
en turkestansk «Kalot-Hue» der findes gengivet paa disse Bryst- 
billeder (jfr. bl. a. Figg. 72—76 i «Sølvfundet ved Gundestrup» 
SKOTe 
Med de ovenstaaende Resultater som Udgangspunkt vil det 
naturligvis falde mig vanskeligt at naa til den Anskuelse, der ofte 
70 
