Japetus Steenstrup. 
+ 
ms 
snarest maatte ændres til: Vidnesbyrd om jevnlige og 
omfattende Besøg fra de guldrige, gamle Riger i 
Nordindien, med græsk eller halvgræsk Kultur og 
det i flere Aarhundreder, medens fornemlig en lamaisk-buddhistisk 
eller en halv-iransk Religion var herskende i hine baktriske og 
halvskythiske Egne. Disse Ord om varige Besøg fra Østen 
ind i Skandinavien gælde, efter min Mening, ikke alene for 
Brakteaternes Tidsrum og Omraader, men ogsaa for den ældre 
Jernalder i Almindelighed, tildels ogsaa, dog med specielle 
Ændringer, for den yngre Jernalder. Nærmere at udtale mig 
herom paa dette Sted af Afhandlingen vil naturligvis være ube- 
timeligt, da denne endnu ikke er naaet midtvejs i sin Mønstring 
af Nordens Guldbrakteater og af de formentlig dertil hørende 
Paralleler fra buddhistiske Helligdomme. 
Er denne min Opfattelse tilnærmelsesvis den rigtige, da 
turde det blive af en vis Betydning, at de fire her omtalte Guld- 
brakteater fra Norge og den med dem beslægtede fra Upsala- 
Egnen, ere fra Grave i de Dele af Skandinavien, hvor ogsaa 
vore Oldsagn om de asiatiske Asers Ankomst til Norden 
vare blevne saa vel opbevarede til senere Tider. 
VE 
En Scene fra Garuda-Maaltiderne paa vore Guldbrakteater 
og en beslægtet Scene paa et Basrelief i et indisk-buddhistisk 
Kloster i Bhaja. 
(Hertil Textfigg. 39 og F?.) 
Det var påa en Garuda- Maaltidsplads, at den, Scene 
foregik, der ovenfor ligesom rakte os en Nøgle — om denne 
maa siges utvivlsomt at pege i samme Retning. Den ene er bestemt 
fra Norge, funden i Jorden under Alteret i en gammel Trækirke i Guld- 
brandsdalen (afbildet i Antiq. Atl., fig. 73), minder om sassanidiske 
Møntpræg. Den anden (afb. i Antiq. Atl., fig. 16) angives som «uden 
" Tvivl funden i Norden» og har et Præg, stemmende med Tunalunds, 
Hove- og Midt-Mjelde- Brakteatens. 
ie 
