76 Japetus Steenstrup. 
Personlighed af nogen Anseelse, tør man vel slutte af de flere 
Ringe om Haandleddene. 
I en Halvkreds, der omgiver disse løsrevne Partier af en 
Mand, ser man dernæst til begge Sider, åt en Forkrop rager 
frem af de to dæmonagtige Skikkelser, der have sønderrevet 
Offeret. Begge have Forlemmer, der meget ligne et Menneskes, 
men et Hoved, hvis Ansigtsparti er uddannet til et Næb, der 
minder om Rovfuglenes og dermed ogsaa om Garuda- Hovedet. 
Dæmonen til venstre har endogsåa øreformig opstaaende Fjer 
paa Hovedet og erindrer såa meget mere om enkelte af Brak- 
teaternes Fugle- (Garuda-) Skikkelser. Den er formodenlig 
ogsaa Hovedmanden i Scenen paa Pladsen, enten saa de tydelige 
Haandledsringe skulle betegne den som «Fyrsten» eller som 
hans «Kvinde». Den anden Dæmon har i alt Fald ikke dette 
Udmærkelsestegn eller Pynt. 
Fastholde vi nu et Øjeblik i Tanken denne Brakteat-Scene 
og sammenligne dermed Scenen i det Basrelief fra Klostret i 
Bhaja (Fergussons and Burgess «Cave Temples of India» 
Pl. XCVIIN), som gengives i nedenstaaende Billede, Fig. F”, 
såa synes vi for saa vidt at have et dertil svarende Modstykke, 
som den af et Søjleparti begrænsede Tempelvæg just viser os 
T4 
