96 Chr. Bohr og V. Henriques. 
gang i Stofskiftet falder i dette Forsøg sammen med en høj 
Spærring af vena cava. 
Det næste Forsøg (se Tab. XVII) viser, at en saadan Spærring 
af Venen kan nedsætte Stofskiftet til en minimal Værdi i de 
Tilfælde, hvor Stofskiftet endnu efter Afspærring af samtlige 
Arterier holder sig forholdsvis højt. 
Forsøg XVII. 
Hund. Vægt 8,4 K. Nakkestik. 
Exspirations- | Exspi- | Pr. Kilo og 
luft rr ejes Time | , | Varighed af 
Nr. ENE SE NER | CO2 | FSK Anmærkninger 
luftens "49, DE] Oz», | Forsøget 
oma 0/ 2 | | 
lo CO» |"/o O2 (Mængde udskilt optaget | | 
|| | 
1 6295" 175737 157685 296 346 | 0,86 | 12135'—12145/ 
2) 3,80 | 16,98 | 15,565 | 328 494. | 0,78 |12h48'—12158' 
SURE SEER LOSE MISTER RELS0 196 | 0,92 | 1h14"—7424' | Aorta spærret 1407” 
4) 178 | 18,88| 9,205 | 167 | 208 | 0,81 | 11277—1%383' | Spærringen vedvarer 
5 || 0,50 | 20,50 | 14,935 44 51 | 0,87 | 1455'—2405' | vena cava spærret 1450" 
6 
0,37 | 20,84 | 17,640 31 19 | 1,63 | 2111'—2123' 
Stofskiftet er her efter Spærringen faldet med 54/0, og 
holder sig en Time saa godt som uforandret; da derpaa Blæren, 
der var ført op til vena cava inferiors øvre Ende, blæses op, 
er Stofskiftet 5 Minutter efter sunket med 88/0. Da samtlige 
Arterier før Venespærringen vare underbundne (med Undtagelse 
af Goronararterierne), og der saaledes intet Kollateralkredsløb 
var, maa den Virkning, som Spærringen af Venen viser, vistnok 
tilskrives den Omstændighed, at de afdøende Organer i Under- 
livet nu forhindres i, under deres succesive Kontraktion, at 
presse Blod op i højre Hjærte. Som man ser af Forsøg XV, 
har en- Spærring af vena cava umiddelbart over Levervenen 
ikke nogen Virkning. Forklaringen heraf maa formodenilig 
søges i den Maade, hvorpaa vena azygos forløber i Forhold til 
vena cava. Vena azygos staar som bekendt i Forbindelse med 
18 
