Stedet for Iltforbrug og Kulsyredannelse i den dyriske Organisme. 103 
ikke to Muligheder, der samtidig kunne findes, betragtede man 
Spørgsmaalet som fuldstændig afgjort og kom ikke mere ex- 
perimentalt tilbage dertil. Man fik heri en tilsyneladende Støtte 
ved de Forsøg, der ere blevne udførte over Temperaturen i h. 
Hjærte sammenlignet med den i venstre; medens man, naar 
Forbrændingen skulde foregaa i Lungen, maatte antage, at 
Temperaturen af det arterielle Blod var højere end Tempera- 
turen af det Blod, der strømmer til Lungen, faudt man ved 
nøjagtige Undersøgelser, at det modsatte var Tilfældet. Saavel 
Bernard!) som Heidenhain&Koårner?”) finde, at Blodet under 
Passagen gennem Lungen afkøles c. 0,2? (imellem 0,1? og 0,39). 
Imidlertid kan Iagttagelser af denne Art ikke være afgørende for 
vor Betragtning af de Processer, der foregaa i Lungen. Den 
første Betingelse herfor vilde være, at vi kunde vinde et i hvert 
Fald omtrentligt Maal for den Del af Temperaturforandringerne, 
der skyldes Varmetab udad til eller Ledning fra andre nærlig- 
gende Organer, og derigennem faa en Rest, som vi kunde hen- 
føre til mulig stedfindende kemiske Processer; men hertil ere 
Forholdene for komplicerede; thi det viser sig, at den Del af 
Varmetabet udad til, som der kunde være Tale om at beregne, 
nemlig Ledning og Fordampning til Respirationsluften, kun ud- 
gør en forsvindende Del af det hele Tab. Allerede følgende 
Beregning viser, at den i Lungen stedfindende Afkøling af 
Blodet ikke fortrinsvis kan bero paa et Varmetab udadtil ved 
Fordampning af Vand og ved Opvarmning af den indaandede 
Luft. Vi kunne regne Varmetabet for Menneskets Vedkommende 
værelsen af Luft i Blodet fuldstændig blev benægtet af de fleste Under- 
søgere, hvorefter Kulsyredannelsen jo maatte finde Sted udelukkende i 
Lungen. Efter at det trods alle Vanskeligheder var lykkedes at paavise 
lit og Kulsyre i Arterie- og Veneblod og specielt i dette sidste mere 
Kulsyre og mindre Ilt, er man — vænnet, som man var til Antagelsen af 
et eneste Sted for Kulsyredannelsen — gaaet over til at henlægge denne 
Proces alene til Legemets Væv. 
7) Physiologie expérimentale, Tome I, page 209-16. 
?”) Pflugers Archiv, Bind 4, Pag. 558. 
25 
