Stedet for Iltforbrug og Kulsyredannelse i den dyriske Organisme. 115 
I de følgende Forsøg injiceredes, som det nærmere er an- 
givet ved de enkelte Forsøg, en Opløsning af Druesukker eller 
Dextrin i Venerne. Oprindelig var Formaalet hermed at se, 
hvor vidt Indførelsen af disse Stoffer i Blodet bragte Lungens 
Andel i de omhandlede Processer til at voxe. Dette viste sig 
snart ikke at være Tilfældet. Naar der ikke desto mindre an- 
stilledes en Række Forsøg med Injektion af Sukker, skyldes det 
følgende Iagttagelse. Det er som Regel ikke muligt at fort- 
sætte Forsøgene ret længe med det samme Dyr; der udvikles 
efterhaanden en Modstand mod Blodets Strømning, der giver 
sig til Kende ved stigende Tryk i Strømuret og en ringe 
Strømningshastighed , et Fænomen, der uden Tvivl skyldes en 
Kontraktion af de perifere Kar. Det viser sig nu, at en Injek- 
tion af Sukker eller Dextrin frembringer en Paaskyndelse af 
Hastigheden uden at Trykket i Strømuret stiger, foraarsaget 
aabenbart ved en Karudvidelse, rimeligvis i Særdeleshed i 
Leveren, hvor der efter Dextrininjektionen kan paavises en 
overordentlig stærk Ophobning af dette Stof. Som Exempel 
påa Sukkerinjektionens Indflydelse paa Strømningshastigheden 
kan anføres følgende af Forsøg VI vundne Resultater. Blod- 
mængden, der passerede Strømuret, var ved Begyndelsen af 
Forsøget pr. Kilo og Time 1540 Cbc., efter Injektion af en 
Sukkeropløsning i Vena jugularis steg Mængden til 1881. Ved 
yderligere Injektion til 2100. Da der dernæst injiceredes lige 
saa meget af en 0,7”/0 Chlornatriumsopløsning, sank Blod- 
mængden pr. Kilo og Time til 947 for igen ved Injektion af 
Sukker at stige til 1230 Cbc. Trykket i Strømuret holdt sig 
under Forsøgene nogenlunde konstant. 
Det var da muligt ved saadanne Injektioner at foretage en 
større Række Bestemmelser med det enkelte Dyr, samtidig med 
at en enkelt Bestemmelse kunde udstrækkes over en længere Tid. 
Imidlertid har Injektion af den betydelige Mængde Vædske vistnok 
påa anden Maade virket nedsættende paa Dyrets Funktioner, 
idet den procentiske Hæmoglobinmængde under disse Forsøg 
ofte var temmelig ringe. Her følge Forsøgene. 
37 gt 
