214 Chr. Bohr. 
Iltmængde (0? og 
Middel af | 760mm) optagen i 100 
Kubikcm. Blod. 
4 Lunder | 24,7 
5. — 23,6 
3 Lomvier | 24,5 
3. — 25,2 
8. — 27,5 
I det hele var Blodet saaledes gennemsnitlig noget mere 
koncentreret end sædvanlig, men dog ikke i højere Grad, end 
at det ofte vil være muligt hos Pattedyr individuelt at finde 
lige saa koncentreret Blod. 
Som bekendt forstaas ved Blodets specifike Iltholdig- 
hed den Mængde Ilt, Blodet ved 150””'s Ilttryk og almindelig 
Temperatur formaar at optage for hvert Gram Jærn. Den 
findes, som tidligere Undersøgelser have vist, varierende hos 
forskellige Individer og hos samme Individ under forskellig 
Tilstand, idet dens Variationer ere et Middel til at regulere 
Iltspændingen i Blodet og dermed Iltmængden i Plasma 
uafhængig af den i hele Blodet (Blodlegemer — Plasma) øje- 
blikkelig tilstedeværende Iltmængde. Det laa da nær at formode, 
at en saadan Funktion fandtes særlig udtalt hos de her om- 
talte Dyr; men Forsøgene viste lige det omvendte. Den speci- 
fike Itholdighed var konstant, og det lykkedes ikke hverken 
ved Aareladning eller ved Suspension af Aandedrættet, der hos 
Pattedyr ere saa virksomme Midler, at frembringe nogen For- 
andring deri, saaledes som efterfølgende Forsøg vise. 
Forsøg I. 3 Lomvier forblødtes; det derved vundne Blod 
rystedes med atmosfærisk Luft ved Stuetemperatur; dernæst 
bestemtes Ilt (ved 0” og 76077) og Jærn; der fandtes: 
Jærn = 0,08 %0, Ilt =— 27,50 %0, heraf specifik Iltholdig- 
hed =— 344. 
