Scenica. 
(40) 
EJ 
—] 
Bevis. Vi have fra de ældste Tider af mange Exempler paa 
Halvsøjler foran Murene, men, saa vidt mig bekendt, intet 
Exempel paa at man har sat hele Søjler saa tæt op til Muren, 
at de berørte denne og der ikke var nogen Plads til at gaa 
bag ved dem. Det ældste kendte Exempel paa saadanne blot 
dekorative Søjler, turde vel være Ptolemæos' Gymnasion i Athen, 
hvis jeg ellers har Ret i at betegne den ved Bazaren liggende 
Ruin med dette Navn”); tilhører den derimod, som man i Al- 
mindelighed antager, og som ogsaa Dårpfeld paastaar, Kejser 
Hadrians Tid, vilde vi vistnok kun kunne paavise Exempler fra 
Romertiden. Hele Søjler maa danne en Søjlegang, man kan 
gaa i. Vi kende dette fra Templernes Søjleomgange. At Pa- 
ladsernes Forsider smykkedes paa samme Maade, vilde vi kunne 
tænke os, selv om vi ikke havde positive Beviser derfor; men 
saadanne foreligge ogsaa i de gamle Tragedier, se f. Ex. Eur. 
Bakch. 590 f.: Ydre Adiva xtoow ÉufPola Oeddpoua tåde. Trigly- 
ferne i det samme Palads omtales v. 1214: &c Tascoalsdon xp6toø 
Tetykvøoc Tode Aéovtoc. Helen. 430 f.: idøv d& doua mepwepec 
dowyxoic tåde mbdag TE ssuvåg dvdpdc d2fBtov tiwåc (cf. v. 70). 
Orest. 1569 f.: zøde doyzø xpåte avvdpavdow cédev øné£ac 
Takard. yetøa (cf. 1620)”). 
Noget senere end Theatret i Athen er det lille Theater i 
Amphiaraet ved Oropos, hvis Skene Dårpfeld har restaureret 
saa genialt efter de bevarede Levninger, S.102—108. Den 
delvis bevarede Indskrift paa Architraven lader sig med temmelig 
stor Sikkerhed udfylde: .... fsped]g yevdnevoc Tyv oxpvnv xal 
tå dvownlarta tø ”Aulptwapdw. Man ser, øxyvn betegner Byg- 
ningen. Ligesom paa Delos, hvor man har fundet Indskrifter, 
der dreje sig om det derværende Theater, navnlig det store 
Bygningsregnskab fra Begyndelsen af 3die Aarh. f. Chr., som 
Homolle har udgivet, desværre kun med Kursivskrift og ikke 
fuldstændigt, i Bulletin de Correspondance Heilénique XVIII, 
7) Se mit Festskrift i Anledning af Kronprins Frederiks Sølvbryllup S. 77 fr. 
?”) Stederne ere angivne af Reisch S. 205. 
5 
