79. J. L. Ussing. 
Hans Hypothese om at Theatret ved den Tid skulde være under- 
gaaet en gennemgribende Forandring, forekommer os grebet ud 
af Luften og lidet stemmende med den virkelige Overlevering. 
Hvad de nærmest følgende Aarhundreder angaar, savne vi ogsaa 
positive Beviser for en ophøjet Skueplads; der er kun et af de 
i Dorpfelds Bog undersøgte og afbildede Theatre, hvori det ikke 
er ganske umuligt at der kan have været en saadan, nemlig 
Theatret i Megalopolis, der ikke er udgravet af Dorpfeld, men 
af E. Gardener med Assistance af Arkitekterne Loring og W. 
Schultz, og udførlig beskrevet i Excavations at Megalopolis, 
Supplementary Paper to the Journal of Hellenic Studies, 1892, 
og senere af Dorpfeld S. 133 ff. 
Megalopolis 
blev, som bekendt, anlagt efter Slaget ved Leuktra 371. Det 
gjaldt om at skabe et stærkt Arkadien som Bolværk imod Sparta. 
Man haabede, at alle Arkader vilde forene sig i dette Øjemed, 
og der anlagdes en Hovedstad, Megalopolis, egentlig uerd4n 
aoltc, den store Stad, i den sydvestlige Del af Landet imellem 
Sparta og Elis. Den fik en Omkreds af 50 Stadier, og gennem- 
strømmedes af Floden Helisson, der falder i Alpheos. Næst 
efter Befæstningen var det første, der maatte sørges for, et 
Forsamlingslokale for alle Arkaderne, naar de mødtes til fælles 
Raadslagning og Beslutning; man regnede, der kunde komme 
10,000, og Forsamlingen blev kaldt de Titusinde. Som bekendt 
holdtes Folkeforsamlingerne i de græske Stæder i den senere 
Tid i Almindelighed i Theatrene. Disse vare ikke mindre nød- 
vendige til politiske Forsamlinger end til Skuespil, og Megalo- 
polis kunde derfor fra føret af ikke undvære et saadant. Vi 
vide, at Arkaderne som andre Bjergfolk elskede Sang, men 
hvorvidt den dramatiske Kunst er bleven hjemme hos dem, vide 
vi ikke. I Megalopolis har ved Anlæggelsen af det ualmindelig 
store Theater det æsthetiske Hensyn vistnok været det pwsitiske 
i 
f 20 
