Biologiske Undersøgelser over de sclerotiedannende Copriner. 295 
at omtale nogle Undersøgelser af mere almindelig biologisk og 
morfologisk Interesse. 
Sclerotierne ere ligesom Sporerne spiredygtige strax efter 
Modningen, og i Laboratorieforsøgene udvikles og spire begge 
disse Organer til alle Aarets Tider. 
Sporerne have en Kimporus i Issen; herfra udsendes en 
Spiretraad, som i Reglen strax svulmer stærkt op. Hos Copr. 
stercorarws iagttog jeg hyppig, at Myceliet fremstod derved, at ; 
to Sporers Spiretraade smeltede sammen, og jeg antager, at 
det hører til Reglen, at Frugtlegemerne og Sclerotierne frem- 
komme som Resultat af en saadan Sammensmeltning. 
Gentagne Gange gjorde jeg den lagttagelse, at Sclerotier, 
som vare avlede paa den samme Tid, i det samme Substrat, 
efter Udsæd af Sporer fra et og samme Frugtlegeme, og som 
tilsyneladende vare aldeles af den samme Beskaffenhed, des- 
uagtet med Hensyn til Tiden for Anlægets Fremkomst kunde 
vise stor  Forskellighed. Medens nogle Exemplarer i den 
samme Kultur allerede dannede Frugtlegemer efter kun at have 
ligget faa Uger under Glasklokken paa det fugtige Sand, var 
der andre, som først efter et eller endog først efter henved 3 Aar 
naaede saa vidt. I den lange Mellemtid laa de tilsyneladende 
uforandrede, skønt alle ydre Betingelser for en Udvikling vare 
tilstede. Hvad Aarsagen er til dette mærkelige fysiologiske 
Forhold vides ikke. Hos de højere Planter har man iagttaget 
lignende individuelle Uregelmæssigheder ved Frøenes Spiring, 
men saavidt jeg ved, har man ej heller her fundet nogen For- 
klaåring dertil. 
I min Afhandling fra 1876 fremhævede jeg, at Stilkens 
Væxt kun finder Sted i det Parti, som oprindelig er indesluttet 
af Hatten. Hvor Hattens Rand frigøres fra Stilken, viser der 
sig en ringformet Ophøjning, og den Del, som findes under 
denne, forlænger sig ikke. Jeg havde den Gang ogsaa bemærket, 
at de sidste Udviklingsstadier af Frugtlegemet hos Copr. Rostrupia- 
nus vare knyttede til Natten. Brefeld kom i sine Undersøgelser 
= 
i 
