Om Mundbygningen hos Insekterne. 307 
primære og de sekundære, saaledes som det er min Agt 
at foreslaa dem benævnede. 
Det var mig nu i tredobbelt Maade kærkomment, at det 
netop var Hydrophil-Æg, som viste sig brugbare. Thi først 
høre denne Families Æg til dem, som det er lettest at skaffé 
sig i Antal og følge Udviklingen af, hvorved Kontrollen med og 
den videre Forfølgning af mine Undersøgelser lettes. Dernæst 
frembyde de, saaledes som de talrige velkendte Fremstillinger 
af Larvens Munddele godtgøre, en særdeles heldig, ved Form 
og Leje fremtrædende Modsætning mellem de primære og se- 
kundære Labialpalper. Endelig have de eller rettere den Hydro- 
charis nærstaaende Slægtsform Hydrophilus med Arten piceus 
været Genstand for Undersøgelser af Insekternes Embryonal- 
udvikling, og man ser dem gaa igen i alle Haandbøger, ja selv 
i større - Skolebøger. 
Det er altsaa Embryonaludviklingen af Hydrocharis cara- 
boides, som navnlig har været Genstand for mine Undersøgelser, 
men ved Siden deraf hår jeg ogsaa kunnet studere en mindre 
Hydrophil-Form, Hydrobius fuscipes, og endelig giver jeg mine 
Undersøgelser af en Dytiscus (marginalis?) efter de mig af S. 
Jensen velvilligt overladte Præparater. 
— Før jeg nu gaar over til mine egne Undersøgelser af 
Hydroch. caraboides, maa jeg bede mine Læsere at følge de 
Rækker af Udviklingstrin, som Kowalevski "), Heider”) og Graber %) 
give af Embryonet hos Hydroph. piceus. Af disse Rækker er 
vel Heiders den længste, bestaaende af 25 Billeder, medens 
Kowalevski har 18 og Graber ikkun 4, men af Heiders Billeder 
er: det égentligt kun Figurerne 9, 10a, 10b, 11 og 12, som 
interessere os her, og Kowalevskis Figurer 8—13 give en for 
7) Embryologische Studien von Wurmern und Arthropoden, 1871 T. VIII 
og IX. Fig. 1—19. 
?) Die Embryonalentwicklung von Hydrophilus piceus L. 1. Th. 1889. T. 
I—II. Fig. 1—3. 
3): Beitråge zur vergleichenden Embryologie der Insecten. 1891. T. 1. 
Fig. 1—4. 
