336 Aage Kirschner. 
Som man vil se af det foregaaende, er Calciumsaltet det 
mest bestandige. Det sønderdeles ikke af Kulsyre i Kulden og 
taber ikke saa let sit Krystalvand. Ved Opvarmning til 60? i en 
Tørrekasse tabte Baryumsaltet alt sit Vand, Strontiumsaltet c. 
70/0, medens Calciumsaltet kun tabte meget lidt. 
Ved Opvarmning til 100? kunde jeg ikke, i Modsætning til 
Maquenne, faa Strontiumsaltet til at afgive alt sit Vand.  Cal- 
ciumsaltet ej heller i Overensstemmelse med Maquenne. 
Over Svovlsyre tabte Calciumsaltet intetVand. Alle tre ere 
lidt opløselige i Vand med alkalisk Reaktion. Ved Behandling 
med fortyndede Syrer udvikle de Kvælstofforilte. Efter Afvanding 
af Baryumsaltet ved Ophedning i en Tørrekasse gav jeg det 
stærkere Varme i en Digel; det smeltede da under Brusen, og 
et vandigt Udtræk af den smeltede Masse reagerede alkalisk 
(Barythydrat) og gav Reaktion for Salpetersyrling. 
Surt Baryumhyponitrit. 
For at bestemme, om Syren er én- eller to-basisk, søger 
Zorn") at fremstille et surt Baryumsalt. 
Han udrører det normale (vandfri) Salt i Vand og tilsætter 
den beregnede Mængde fortyndede Svovlsyre. Den netop neu- 
trale Vædske giver ved Tilsætning af Ammoniak en Fældning 
af normalt Salt. Opløsningen sønderdeles allerede ved kort 
Henstand under Udskilning af normalt Salt. Ved Inddampning 
af den conc. Opløsning over Fosforsyreanhydrid i Vacuum ud- 
vikledes Kvælstofforilte og udskiltes ringe Mængder normalt Salt 
samt Krystaller af det sure, hvilke imidlertid ikke kunde analy- 
seres påa Grund af deres Ubestandighed. 
Derimod bestemmer han Forholdet mellem Syre og Base i 
Opløsningen, idet han fælder Syren som Sølvsalt og Basen som 
1 Bero 4005 
