an2 Gunner Jørgensen. 
arbejde påa samme Maade til Trods for, at Svovlsyre ved Til- 
sætning af Overskud af Kaliumjodat og Jodkalium ikke strax 
frigør den teoretisk beregnede Mængde Jod hverken med eller 
uden Ammoniaksaltes Tilstedeværelse, men at der altid, efter 
den korte Tid Titreringen varer, vil mangle et lige stort Maal 
Thiosulfatopløsning, nåar blot Opløsningens Rumfang er det 
samme. Ved at indstille Thiosulfatopløsningen påa Syren efter 
at have destilleret Ammoniaken af en kendt Vægt rent Ammo- 
niumsalt ned deri og uden Ammoniak kan man beregne Syrens 
Styrke til Brug ved disse Titreringer. 
Senere har Prof. Kjeldahl i sin Afhandling om Sukker- 
arternes Reduktionsevne (Carlsb. Laborat. Medd., Bind IV, 
Side 27) meddelt, at det er muligt at bestemme Mængden af 
svage Syrer ved efter Tilsætning af Jodkalium og Kaliumjodat 
at tilsætte Overskud af Thiosulfat og efter Henstand titrere 
tilbage med Jodopløsning. 
For at undersøge, om det ikke var muligt at foretage de 
almindelige jodometriske Syretitreringer paa sidstnævnte Maade, 
hvorved man, forudsat at Reaktionen skrider helt til Ende, 
vilde opnaa at have et exakt teoretisk Grundlag for Processen, 
har jeg foretaget forskellige Forsøg dels med og dels uden 
Åmmoniumsalt, der imidlertid har vist, at dette ikke lader sig 
gøre, men at Ammoniakbestemmelserne altid falder for lave ud. 
Forinden jeg gaar videre, skal her nævnes Koncentra- 
tionen af de anvendte Opløsninger. 
Jodopløsningen, Natronopløsningen, Salt- 
syren og Svovlsyre Å var "/10 normale, Natriumthio- 
sulfatopløsningen var ”/5 normal, Kaliumjodatopløs- 
ningen var !/30 normal, Jodkaliumopløsningen var !/4 
normal, og Svovlsyre B var lidt stærkere end normal. Am- 
moniakopløsningen var omtrent "10 normal, men den 
forandrede sin Titer ved Opbevaring; dens Styrke blev derfor 
fastsat overfor Svovlsyre A, hver Gang den blev benyttet. 
Da der som Enhed i de følgende Beregninger er valgt 
22 
