Japetus Steenstrup, hans Liv og Virksomhed. 537 
benyttede den unge, virkelystne Professors Raad og Hjælp i 
alle denne Reforms Gennemførelse vedrørende Sager, at han 
maatte deltage i Kontrollen med denne Undervisning, og at 
Tilvejebringelsen af beskedne zoologiske Undervisningssamlinger 
blev lagt i Universitetsmuseets Haand og i adskillige Aar be- 
skæftigede dets Bestyrer og de ham assisterende Personer. 
Et andet vigtigt Anliggende maatte fremdeles lægge stærkt 
Beslag påa Steenstrups Tid og Kræfter, nemlig Foreningen af 
de københavnske Museer, Universitetets zoologiske og 
mineralogiske Museer med det kongelige naturhistoriske Museum, 
hvilket sidste hidtil kun for saa vidt havde staaet i Forbindelse 
med Universitetet, som dettes zoologiske Professor (Reinhardt) 
var Overinspektor for det kongelige Museum, der iøvrigt havde 
sin egen Direktion med umiddelbart Referat til Kongen, sine 
Special-Styrere (Inspektorer) 0. s. v. Den Tanke laa da nær 
nok, om der ikke kunde spares saavel Penge som personlige 
Kræfter og overhovedet udrettes mere ved en Forening af disse 
Institutioner. Et Skridt i denne Retning var det, at det nye 
Kultusministerium satte Steenstrup og Forchhammer ind i det 
kongelige Museums Direktion. Da disse Herrer i den Anled- 
ning havde Foretræde hos Ministeren, ytrede de, at de maatte 
betragte dette Skridt som en Antydning af, at de skulde virke 
for en slig Forening, og Ministeren bemyndigede dem dertil. 
Sagen havde imidlertid sine Vanskeligheder. Ideen var hverken 
populær ved Universitetet, der ganske naturligt frygtede for 
byrdefulde Udgifter, eller ved det kongelige Museum, hvor 
Majoriteten af Inspektorer heller ikke yndede den, om end af 
andre Grunde. En Komité sammentraadte ved Universitetet, 
anbefalede Tanken og udtalte sig om dens Gennemførelsesmaade, 
men blev ikke støttet af Konsistorium. Først Aar derefter, da 
Universitetet selv ved sin Rektor bad Steenstrup om at gen- 
optage Sagen, som han havde opgivet som umulig, opnaaede 
man en af Universitetet anbefalet Indstilling, der med nogen 
Modifikation blev af Ministeriet forelagt Rigsdagen og fik Lovs- 
D. K.D. Vid. Selsk Overs. 1897. 17 36 
