549 Chr. Lutken. 
Centralblatt» samt i den naturhistoriske Forenings Aarsskrift. Men 
det vigtigste Element, som Steenstrup indførte i denne Del af 
Malakologien, var dog den Afhandling i vore Skrifter (1874), 
hvori han meddelte sin Opdagelse af, at der hos de fleste Arters 
Hanner fandtes en tilsyneladende abnorm Udvikling af. visse 
Årme eller Armpar, der maatte tydes som til en vis Grad ana- 
loge med de saakaldte «Hektokotyler», disse saa ofte mistydede 
Organer hos de pelagiske Oktopoders Hanner. Hidtil vare disse 
af Steenstrup saakaldte «hektokotylerede» Arme stadigt blevne 
oversete eller lidet paaagtede, miskendte som Uregelmæssig- 
heder 0. s. v., og Steenstrup paaviste yderligere, trods al Mod- 
sigelse, at deres forskellige Stilling og Uddannelse havde syste- 
matisk Betydning for Cephalopodformernes Erkendelse. 
En Række af mindre zoologiske Afhandlinger, der have 
særlig Interesse ved at oplyse nye eller kun lidet kendte Dyre- 
former, have efterhaanden set Lyset fra Steenstrups Haand. 
Saaledes Afhandlingen om Blizzochilus antipathum (en ny Snegle- 
slægt, der lever fastklæbet paa Sortkoral-Buskene) (1830); om 
en ny Slægt af Cirripeder (Xenobalanus globicipitis), der lever 
fæstet paa Grindehvalen og ligner Lepaderne i Udseende, men 
hører til Balanerne (1852); om Gmelins Sabella marsupialis, 
der viste sig at være en ny Slægt af Aktiniernes Gruppe (1856); 
om Plulichthys æiphiæ, en Snylter i Sværdfiskens Slimhinde- 
kanaler (1861 og 1862); om Slimaalens (Myæine glutinosa) horn- 
agtige Æghylstre (1863); om Gællegitteret hos Brugden (Selachus 
maximus), der hidtil havde trodset Erkendelsen; om de paa 
Baglivet af Krabber og Krebs snyltende Dyreformer, Pachybdella 
og Peltogaster, der vistes at være parasitiske Krebsdyr (1854) 
0. S. v. Andre lignende Bidrag (om Krebsenes Skalskifte, Paa- 
visningen af Fiskeslægten Pegasus's Slægtskab med Panser- 
ulkene o0.s.v.) have desværre ikke set Lyset. Hans Undersøgelser 
over Brachionopoderne (Terebratlerne), der hidtil havde faaet 
deres Plads i Systemet under Muslingerne, men i hvilke Steen- 
strup erkendte Dyreformer, der snarest maatte være at henføre 
22 
