546 Chr. Luitken. 
selerkongressens Beretning af 1872, kan ogsaa nærmest nævnes 
her paa dette Sted, og fjern er heller ikke Forbindelsen med hans 
Skrift: «Mammuthjægerstationen ved Pirredmost i det østerrigske 
Kronland Måhbren» (ogsaa publiceret paa tysk), efter et Besøg 
der i Juni— Juli 1888, et Skrift, der, som saa mange andre af 
Steenstrups, polemiserede stærkt mod Opfattelser, der havde 
begyndt at brede sig i Anthropologien og Arkæologien. 
Det historiske Moment i flere af Steenstrups i det fore- 
gaaende omtalte Afhandlinger, f. Ex. om Sømunken og Gejrfuglen, 
kommer mere aabenlyst frem i andre af Steenstrups Skrifter, 
f. Ex. «Om Havgjerdingerne», «Om Limfjordens Forbindelse med 
Vesterhavet i det I1te Aarhundrede», optaget i Brickas Afhand- 
ling i «Aarbøger for nordisk Oldkyndighed og Historie for 
1868» og udkommet som særeget Skrift («Harald Haardraades 
Tog til Limfjorden»), «Ottars Beretning til Kong Alfred om hans 
Rejser i Nordhavet», 0. s.v., endelig «Zeni'ernes Rejser i Nor- 
den, en kritisk Fremstilling af det sidste Tiaars vigtige Bidrag 
til Forstaaelse af Venetianerne Zeni's Ophold i Norden fra 1391 
til 1405» (Foredrag i det kgl. nordiske Oldskriftselskab 1881—82). 
I alle disse Skrifter er der en naturvidenskabelig Kærne, der 
har ledet Steenstrup ind paa Undersøgelsen og Drøftelsen af 
disse forskellige Forhold, men om jeg end tør stille mig som 
mer eller mindre sagkyndig lige over for hans rent naturhisto- 
riske Skrifter, er det dog en Selvfølge, at jeg som usågkyndig 
maa forholde mig mere tilbageholdent overfor disse væsentlig 
historiske Arbejder. End mere gælder dette om de arkæo- 
logiske Arbejder, hvorpaa Steenstrup i den sidste Periode af 
sit Liv (ved Siden af Syslen med zoologiske Æmner, Blæksprut- 
terne f.Ex.), øvede sin Skarpsindighed, «Yak-Lungta Brakteaterne» 
og «Det store Sølvfund ved Gundestrup i Jylland i 1891». At 
Steenstrups Foredrag her i Selskabet om de saakaldte «Håll- 
ristningar», hvortil han havde forberedt sig ved Rejser i Bohus- 
lån, der maatte være besværlige nok for en Mand med hans 
senere Alders legemlige Skrøbelighed, ikke er bleven nedskrevet 
26 
