Overordentligt Møde. { 74 ) 24. Oktober, 



brug eller Jagt gjorde han til Midtpunktet for sit Liv, sit Midt- 

 punkt søgte han i Fordybelsen i Videnskaben. Nu er det vel 

 saa, at han havde en samtidig dansk Standsfælle, der ogsaa 

 har frembragt et Arbejde af videnskabelig Betydning, og 

 særlig kan en Historiker ikke noksom skatte Arild Hvitfelds 

 Værk; men sammenligner man de to Mænd, da er det dog 

 uomtvisteligt, at medens den drivende Kraft hos Hvitfeld var 

 Følelsen af Forpligtelsen til at forevige Fædrelandets Fortid, 

 da var den hos Tyge Brahe den Erkendelsesdrift og den 

 Sandhedstrang, der er al Videnskabs egentlige Moder. 



Hans Erkendelsesdrift fik sin Flamme fra Begejstringens 

 Ild. Fra det Øjeblik i hans Ungdom, da den ny Stjerne 

 havde aabenbaret ham hans Kald, og til hans Dødsstund, 

 drev Entusiasmen for Matematikken, Naturvidenskaben og 

 særlig for Astronomien, for dennes Skønhed, Sikkerhed og 

 mangfoldige Udbytte hans Værk. Den besjælede hele hans 

 Gerning, men den fandt vel i Ord sit skønneste Udtryk i Ind- 

 ledningstalen til hans Forelæsninger ved Universitetet 1574, 

 den som kun med meget begrænset Ret er kaldet Talen om 

 Astrologien, men som langt mere var en Lovsang over Astro- 

 nomiens Betydning, i Slægt med den Hymne, som et Aarhun- 

 drede senere Niels Stensen ved sin Hjemkomst til Danmark 

 helligede Anatomiens, om end det maa siges, at Stensens Aand 

 var rigere, bi-edere og fantasifuldere end Tyge Brahes, 



Begejstringen forenedes med hans Tillid til sine egne Evner, 

 sin egen Kraft, sit eget Geni. Tidligt saa han sig som den, 

 der skulde forny Astronomien, Overbevisningen herom be- 

 varede han hele sit Liv, og Eftertidens Dom har tilkendt ham 

 Ret til at have haft denne Selvtillid, Begejstringen gav ham 

 endvidere Tro paa Videnskabens selvstændige Ret, ved hans 

 Selvtillid antog Videnskabens Ret for ham tillige Form af 

 hans egen Ret, Højst mærkelig til Belysning af hans Tanke- 

 gang i denne Henseende er hans Udkast af 1584 til et 

 Kongebrev om Hveens Overdragelse til ham og hans Ar- 



