Overordentligt Møde. ( 76 ) 24. Oktober. 



Man vilde dog tage ikke lidet fejl , hvis man opfattede 

 Tyge Brahe som den blotte Empiris Repræsentant. Hypo- 

 tesen har spillet en stor Rolle i hele hans videnskabelige Ger- 

 ning, men ganske vist skulde Hypotesen, saaledes som han 

 allerede hævder det i sin hidledning.stale af 1574, svare til de 

 iagttagne Fænomener, være Midlet til at opfatte Sammen- 

 hængen i de forskellige Bevægelser. Det ligger uden for min 

 Rækkeevne at tale om hans rent faglige, specielle Hypoteser; 

 jeg vil blot fæste Blikket paa de to store Hypoteser, der i saa 

 høj Grad har optaget hans Tanker. 



Den ene af dem er Astrologien. Jeg tror mig berettiget 

 til at kalde den en Hypotese for Tyge Brahe, baade fordi han 

 altid har gjort en bestemt Forskel paa den og den eksakte 

 Forskning, og fordi han i Overensstemmelse med sin Opfattelse 

 af enhver Hypoteses Berettigelse vilde saa meget som muligt 

 bygge den paa Erfaringen. Troen paa Astrologien bundede 

 hos ham som hos de bedste af dens øvrige Tilhængere i Over- 

 bevisningen om Enheden i Naturen, om Sammenhængen 

 mellem Himlen og Jorden, mellem Stjernerne og Menneskene ; 

 saa meget mindre er der dog Grund for mig til her at komme 

 nærmere ind paa dens Karakter, som hele dette Emne jo for 

 nyligt saa aandfuldt er blevet behandlet i vor Litteratur ^ 

 Kun to Ting ønsker jeg at betone. Den ene er, at Tyge 

 Brahes Tilslutning til Astrologien, trods alt og trods hans fra 

 tidlig Tid udtalte Bestræbelser for at give den et erfarings- 

 mæssigt Grundlag, ikke fuldt ud kan forklares uden Henvis- 

 ning til den Mysticisme, som bundede dybt i hans Aand. 

 Den anden er, at han sikkert i den senere Del af sit Liv paa 

 dette Omraade har trængt sin Mysticisme noget tilbage. Det 

 er næppe saa, at han taler mer og mer haanende om Astro- 

 logerne, alene fordi Erfaringen over for disse Problemer var 



^ Troels Lund: Livsbelysning (1898) og: Sundhedsbegreber i Norden i 

 det 16. Aarhundrede ( 1900). 



