Om Lovbladformer. 33 



staa bueformet udad bøjede, saa at Spidsen oftest er vendt 

 nedad; oftest ere de snoede saaledes, at Undersiden kommer 

 til at vende opad ^ Hertil en Mængde Skovgræsser af Slæg- 

 terne: (21) Aira, Brachypodium , Festiica, Hordeum, Melica, 

 Miliiim, Foa o. a., og en Del Gyperaceer [Carex silvatica o. a.) 

 og Juncaeeer {Luznla pilosa o. a.). Visse Bøgeskove have en 

 med et rigt Græstæppe dækket Skovbund, 



Mellemformer mellem denne og forrige Type ere visse Li- 

 liaceer og Orkideer. 



Græsbladtypen er dog langt talrigere paa aaben Bund (om- 

 trent 5 — 6 Gange talrigere). 



L. Den juncoide Type kunde den kaldes, der er re- 

 præsenteret af Juncus effnstis, som undertiden forekommer i 

 Skovene, pletvis endog i Mængde, og af Equisetum hiemale, 

 der vel alene findes i Skovene. Denne Type er langt almin- 

 deligere uden for Skoven; den passer heller ikke til Skovens oven- 

 fra, aitsaa parallelt med dens Skud oc/ Blade nedfaldende Lys. 



Alle i det foregaaende omtalte Planter havde enkelte, hele 

 eller dog kun svagt indskaarne Blade. Det vil da ses, at 

 Lindman kan have ganske Ret i, at der er nianye Skovbunds- 

 og Underskovsplanter med saadanne, og de kunne oven i 

 Købet henføres til flere forskellige Typer. Men Hovedsagen 

 er, at Tallet af dem bør sammenlignes med Tallet af de med 

 delte eller sammensatte. At der ogsaa er en Mængde af disse, 

 vil ses af det følgende. I øvrigt maa det erindres, at Arternes 

 Antal ikke er den eneste Faktor, der kommer i Betragtning, 

 men ogsaa Individmængden, hvilke Arter, der optræde i størst, 

 Mængde og aitsaa formentlig befinde sig bedst under de 

 givne ydre Vilkaar — en Side af Sagen, som jeg her ikke har 

 kunnet tage med i Betragtning. 



^ Jvfr. Raunkiær, De danske Planters Naturhistorie, S. 649. 



o. K. I). VIU. SELSK. OVKRS. 1901. 31 3 



