100 o. G. Petersen. 



saaledes som han søgte at drage den, og jeg skal hertil endnu 

 føje et Par Udtalelser fra samme Forfatter. 



S. 118 hedder det: „Da nmi die Tracheiden nm- als eine 

 Modification der Gefåsse, als ein Mittelglied zwischen diesen 

 und den behoft getiipfelten Libriformfasern zu betrachten sind, 

 so håbe ich ihnen den ihre Natur sofort bezeichnenden Namen 

 Tracheidzellen gegeben . . . ." Altsaa atter en Fremhæven af 

 det vaklende i disse Organers Stilling. 



Og S. 114 siger han: „Ist nun aber auch die Begrenzung 

 dieser beiden Zellenarten, der Libriformzellen und der Trache- 

 iden, von Hartig nicht scharf genug aufgefasst, so wird man 

 sich doch bei einem umfassenden und griindlichen Studium 

 sowohl von der Natiirlichkeit und Nothwendigkeit einer solchen 

 Unterscheidung uberfiihren, als auch die Ueberzeugung gewin- 

 nen, dass ohne diese Trennung eine Einsicht in die Holz- 

 anatomie unmoglich ist und dass alle Holzdiagnosen, die dieser 

 Verschiedenheit nicht Rechnung tragen, geradezu werthlos ge- 

 worden sind". 



Fornmleret saaledes, er jeg ikke i Stand til at indrømme 

 Rigtigheden af denne Sætning, men derimod vil jeg indrømme, 

 at Manglen eller Tilstedeværelsen af Ringporer paa de prosen- 

 kymatiske Elementer i Veddet er et vigtigt Forhold ved Af- 

 fattelsen af Veddiagnoser. 



Sanio har som ovenfor nævnt ^ fremhævet, at Veddets for- 

 skellige Elementer er fremgaaede af den samme Grundform, 

 nemlig Gambialcellen, og at den Udformning, de senere faar, 

 altsaa maa være Udviklinger af denne Grundform. Dermed 

 hænger det sammen, at de adskillende Karakterer let faar et 

 Relativitetens Præg, og at vi, naar der skal stilles et System 

 op, bliver nødt til at gøre Vold paa Naturen og skære ind et 

 eller andet Sted, hvorved det altsaa ikke kan undgaas, at der 

 bliver tvivlsomme Tilfælde. Men det er jo al Systematiks Lod. 



' 1. c. s. 90, Iste Spalte. 



