152 Helgi Pjetursson. 



bænkens nederste Del ; man kan se , at nogle Basaltblokke 

 ligger omtrent i)aa det Sted, hvor de blev løssprængte, medens 

 andre er blevne transporterede noget længere bort og er 

 komne i Selskab med kantstødte Sten (Berghylsfjall). 



Indrømmer man nu, at disse morænelignende „Breccier" 

 virkelig er Bundmoræner (og hvad kan de ellers være?) saa 

 er det ikke vanskeligt at vise, at Landet har været dækket af 

 Jokler, længe før de doleritiske Lavaer, der hidtil er blevne 

 ansete tor præglaciale, brød frem. Dels kan dette sluttes af 

 de gennemgribende geologiske Forandringer, der har fundet 

 Sted, efter at Morænerne blev aflejrede, men inden Doleriterne 

 brød frem; dels ser man ligefrem isskuret Dolerit hvile paa 

 Moræne, saaledes flere Steder i Nordlandet og i Sydlandet 

 t. Eks. i Ytrihreppur ikke langt fra det bekendte Vandfald 

 Gullfoss. 



Jeg vil senere mere udførligt komme tilbage til Spørgs- 

 maalet om de interglaciale Doleriter; her skal jeg endnu kun 

 omtale en mærkelig Blok i Morænen ved Sandå i Thjorsår- 

 dalen^. Denne Blok synes, ligesom de over hinanden fore- 

 kommende, af Konglomerater og vulkanske Bjærgarter adskilte 

 Morænebænke, at tale for. at der har været flere Nedisninger, 

 inden den Jokel dannedes, der afsatte sine Mærker paa Dole- 

 riterne; Resultatet vinder i Sikkerhed, naar det naas ad to 

 noget forskellige Veje. Det meste staar endnu tilbage at 

 undersøge, og Uklarheden er mange Stedei- stor angaaende For- 

 holdet mellem vulkanske Bjærgarter og Moræner, men alligevel 

 synes det vanskeligt at kunne drages i Tvivl, at mer end 

 een Nedisning af Landet har fundet Sted inden den, der 

 fulgte efter de doleritiske Udbrud. 



Den kolossale, sammensatte Moræneblok, vi taler om. ud- 

 gøres forneden af et Konglomerat af vel rullede Sten ; ovej- 

 dette er der Basalt (Lava), paa hvis smukt isskurede Over- 

 flade man ser (fra neden opefter) blaagraa, mørkegraa og 



' Se min anf. Afhndl. ).. "279. 



C. 



