Moræner i den islandske Palagonitformation. 153' 



gulgraa Moræne, livilkeii, navnlig henimod Grænsen mod d n 

 mørkegraa Moræne, indeholder mange Blokke af denne. Den 

 gulgraa Moræne fmdes i store Blokke i den omgivende 

 „Breccie"væg; men vi er dog ikke naaede til det sidste Led, 

 thi selve denne Klippevæg er (ovenpaa) bleven isskuret og 

 gennemsættes af en horizontal Basaltgang, som viser, at be- 

 tydelige Forandringer er gaaede for sig, siden denne, den yngste 

 af de nævnte Moræner, blev aflejret. Man kan nemlig for det 

 første vel næppe antage, at en saadan Gang vil kunne danaes 

 i en Dybde af ikke mer end nogle faa Fod under Jordens 

 Overflade, og dernæst synes det sikkert nok, at den Spalte, 

 Gangen udfylder, ikke kan være gaaet i Dagen, som den nu 

 gør, højt oppe paa en Klippevæg; det tyndflydende Magma 

 vilde være strømmet ud paa det lavestliggende Skæringssted 

 mellem Spalten og Jordens Overflade. 



Hvad den sammensatte Blok beretter om, synes i store 

 Træk at være følgende: En Lavastrøm er flydt ned i et 

 Flodleje og har „forseglet" dettes Grusaflejringer; under en 

 paafølgende Nedisning blev denne Lava isskuret og begravet 

 under Moræne (den blaa- og mørkegraa Moræne). Da denne 

 efterhaanden var bleven stenhaard, blev dens Overflade brækket 

 op, og Brudstykker af den optoges i den gulgraa Moræne, 

 der nu afsattes, rimeligvis af en ny Jokel, da Grænsen mellem 

 de to Moræner synes at antyde en Afsmeltningsperiode. 

 Senere, da ogsaa den gulgraa Moræne var hærdnet til Klippe, 

 blev Fjældgrunden gennemsat afSj^alten og sprængt i Stykker; 

 et Eksempel paa en saadan Sønderstykning har man for Øje. 

 noget længere mod Nord i Thjorsårdalen i det mærkelige 

 Sænknings- og Nedstyrtningsfelt, der kaldes Hrunii") (eller snarere 

 Hrauni5) -. Med ,,Hrauni5" in mente forstaar man meget 

 bedre, hvorledes en Blok som den beskrevne kunde blive op- 



' Se Thoroddsen: Geogr. Tidsskr. X, p. 1.5. En lidt mere udførlisr 

 Beskrivelse af dette Brudfelt tindes i ^Naturen og Mennesket^ Juli 1S9.5. 

 p. i21. 



7 



