Moræner i den islandske Palagonitformation. 165 



nede synes der igen at være vulkansk Breccie. Morænen er 

 flere Steder smukt isskuret. Et Sted ses en skuret Flade at 

 fortsættes ind under et lille „Breccie" klippeparti. Man kan 

 ved at sprænge Stykker af Bjærgarten løs- umiddelbart for- 

 visse sig om, at den hviler paa en isskuret Flade ; man finder 

 Skursten i Klippen saavel over som under denne Flade, og 

 over den viser Morænen et Slags utydelig Lagdeling, der har 

 vestligt Fald. 



IV. Nogle Bemærkninger om „den store Interglacialperiode-'. 



Der findes i Sydlandet flere „Palagonitmoræne" bænke, 

 adskilte af forskellige Produkter af vulkansk Virksomhed og 

 af Konglomerater, rimeligvis af fluviatil Oprindelse. De oven- 

 for omtalte Lokaliteter fra Nordøstlandet til Vestlandet (Striitur) 

 gav derimod, saavidt jeg kunde se, kun meget ringe Oplys- 

 ninger om „Interglacialtider", naar undtages det Tidsrum, i 

 hvilket de doleritiske Lavaer hovedsagelig er brudte frem, og 

 som virkelig synes at fortjene Navn af „den store Interglacial- 

 periode". 



Dr. Thoroddsen har paavist, at isskurede, doleritiske Lavaer 

 har en meget stor Udbredelse paa Island. De „optage meget 

 store Arealer i Midten af Island" og giver ikke „de moderne 

 Lavaer meget efter i Udstrækning og Mægtighed". „De 

 doleritiske Lavaer ligge som oftest diskordant paa Breccien 

 og Basalten, og allerede før disse præglaciale Lavastrømme 

 dannedes, har Overfladens Skulptur i sine Hovedtræk været 

 den samme som nu; men siden har dog Erosionen og tek- 

 toniske Bevægelser frembragt ikke faa Forandringer". „Disse 

 gamle Lavaer [„ved Hverflsfljots øverste Løb ved Randen af 

 Vatnajokull og øst for Brunavotn"] strække sig helt ind 

 under Joklen, og Morænerne ere helt opfyldte af Doleritblokke 

 og Doleritgrus" '. 



* Thoroddsen : Rejse i Vester-Skaftafells Syssel paa Island i Sommeren 

 1893. Geogr. Tidsskr. XII p. 206—7. 



19 13* 



