1G8 Helgi Pjetursson. 



foruden Doleriten opbygger de to Fjælde, bleven opdynget. 

 Rimeligvis har Fjældene før været sammenhængende, men 

 den mellemliggende Lavning er senere opstaaet ved Sænkning 

 og Erosion. 



Hvis ovenstaaende er rigtigt, synes en ikke ubetydelig Del 

 af den vulkanske Palagonitformation at skrive sig fra netop 

 denne langvarige Interglacialperiode ; muligvis skriver man dog 

 for meget paa denne Periodes Regning. 



Det kan ved første Rlik forekomme uforklarligt, at de 

 ældre Moræner er knyttede til „Palagonitformationen", til de 

 Dele af Landet, som har fortsat den vulkanske Virksomhed 

 indtil Nutiden ; men ved nærmere Betragtning bliver dette ikke 

 saa underligt. Efter Thoroddsen bestaar omtr. -/a af Island 

 af Basalt, ^'s af Tuf og Breccie*. Dette er imidlertid ikke 

 saadan at forstaa, at -hi af Landets Overflade udelukkende 

 bestaar af Basalt ; Palagonitformationen — og hvor denne op- 

 træder, er man efter de foreliggende Erfaringer berettiget til 

 at vente at finde de ældre Moræner — Palagonitformationen 

 gaar jo ud til Havet i Nord og Syd og findes i forholdsvis 

 kun ringe Afstand fra Kysten i Vest og Øst^ som isolerede 

 Brecciepartier over Basalten. Det er i Virkeligheden den 

 mindste Del af Landet, hvorfra der ikke omtales Palagonit- 

 breccie, hvorved jeg ser bort fra de som oftest tynde Breccie- 

 lag indenfor Basaltformationen. 



Men der er flere, sammenvirkende Aarsager til, at vi finder 

 Hovedmassen af de ældre Glacialdannelser i de sænkede, 

 (ogsaa) eftertertiært vulkanske Egne. Løse, lidet modstands- 

 dygtige vulkanske Aflejringer har afgivet Materiale til mægtige 

 Moræner, og medens de højtliggende Basaltegnes Moræner i 

 høj Grad maatte blive udsatte for Ødelæggelse under senere 

 Nedisninger, blev Breccieegnenes Glacialdannelser unddragne 

 Erosionen eller beskyttede mod den ved Sænkning, Gang- 



^ Se f. Eks.: Explorations in Iceland etc. p. 31. 

 ' Thoroddsen: Geogr. Tidsskr. XIII, p. 35. 



