190 Holger Fr. Rørdam. 



I Videnskabernes Selskab var det Selskabets Æresmedlem, den 

 30aarige Grev Otto Mandrup Rantzau, da Assessor i Højesteret 

 og snart efter tillige Stiftamtmand over Island og Færøerne, 

 der den 10. November 1749 holdt en „Jubel-Tale", som dog 

 ikke blev udgivet af Selskabet eller af Forfatteren selv, men 

 først 1753 kom for Lyset, udgivet af den meget skrivende 

 Litterat Frederik Christian Schonau, under Titel: „Den 

 Kongelige Oldenborgske Stammes udødelige Ihukommelse\ 

 Talen, der udgør 52 Kvartsider, i smuk Udstyrelse, giver i 

 den da brugelige Lovtalertone en Udsigt over de oldenborgske 

 Kongers Historie, fordelagtigt vidnende om Forfatterens Kend- 

 skab til Emnet: særlig kunde fremhæves hans ret heldige 

 Forsøg paa at lade Christian II vederfares Retfærdighed. 

 Hans Omtale af den da regerende Konge, Frederik V, vidner 

 ved sit hjærtelige Præg om den overordentlige Folkeyndest, 

 denne Konge havde vundet. „Vor Lyst er Hans; thi man 

 haver endnu hos Hannem ingen større Lyst befunden, end at 

 see sit Folk paa en sømmelig Viis glad og fornøiet". — Hvor- 

 for Rantzau ikke selv udgav Talen, men lod Schonau befordre 

 den til Trykken, vide vi ikke. Den Omstændighed, at Rantzau 

 var bleven Stiftamtmand paa Island, kan ikke have været 

 Grunden, da han — forøvrigt med Ære — bekjædte dette 

 Embede i 18 Aar uden nogensinde at sætte sin Fod paa Øen. 

 Maaske har Rantzau ladet Schonau, der havde syslet en Del 

 med Historien, gaa Talen efter i Enkelthederne. Det Forhold 

 mellem de to nævnte Mænd, som Udgivelsen af Talen vidner 

 om , turde vistnok forklare den kuriøse Fejltagelse , som den 

 berømte Jurist P. Kofod Ancher hdt tidligere havde gjort sig 

 skyldig i, og som havde vakt megen Munterhed i litterære 

 Kredse. Der var nemlig (1751) blevet indleveret en Afhand- 

 ling, „Forsøg paa en Historie om Naturens Ret", til det 

 juridiske Fakultet med Begæring om at faa den approberet 

 til Trykken. Kofod Ancher, der stod i den Formening, at 

 Afhandlingen var af Grev Otto Mandrup Rantzau, gav den en 



■i 



