198 Holger Fr. Rørdam. 



tillade mig i min Moders MaaP at nævne noget lidet om den 

 deiligste Green, der er udspiret af dette, Gud give! uvisnelige 

 Stamme-Træ. — — — O! kunde jeg ikkun sige det, jeg 

 tænker. Hvor vilde jeg da ikke paa engang med livagtige 

 Farver afmale Dydens og vor Himmelkronede Danner-Dagmars 

 liige livsalige Billede! — — Imidlertid vil jeg dog forsøge, 

 hvad jeg formaaer, og med blabbrende Tunge stamme noget 

 lidet om 



Vores af Fødsel store, i Live større, men i 

 Døden største Louise. 



Hertil udbeder jeg mig denne Høianseelige Forsamlings gun- 

 stige og gode Taalmodighed." 



Efter saaledes at have angivet sit Emne, tager Taleren sit 

 Udgangspunkt fra den brugte Betegnelse af den afdøde Dron- 

 ning som den store, og begynder selve Mindetalen med 

 følgende Ord: 



„Aldrig er noget Tilnavn mere bleven brugt og tillige mis- 

 brugt, end det Tilnavn den store. Nesten alle Riger, alle 

 Tider og alle Tungemaal synes at have indgaaet en Forening 

 om at betiene sig af denne prægtige Titel, til at distinguere 

 de Personer, hvilke de enten i levende Live med eller imod 

 deres Villie gave et Fortrin for andre, eller efter deres Død i 



Aarbøgerne vilde have ophøiet over andre. Sandelig, 



dersom det var noget stort at ødelægge Lande og Riger, at 

 forvandle de mest blomstrende Stæder til Steen-hobe, at ud- 

 øse strørnme-viis uskyldigt Menneske- Blod, at beherske med 

 Grumhed utallige ulyksalige Nationer, og igien med langt 

 større Grumhed at beherskes af sine egne Laster; da kunde 

 de fleste af disse saa kaldte Store fortiene saa anseeligt et 

 Prædikat. Men skulde deres Storhed udmaales efter Dydens 

 usvigelige Alen, da er det at befrygte, at de til største Deelen 



' Saaledes udtrykker Forfatteren sig' sikkert med Forsæt, af Hensyn til 

 at hans Moder var en dansk Kvinde, medens Faderen var tyskfødt. 



10 



