Sokrates' sidste Ord. 111 



dyrkelse; det er ikke nogen videre tillidvækkende Oprindelse, 

 Fremdeles forudsætter denne Forstaaelse af Sokrates' Ord med 

 Nødvendighed, at det var en fast Skik at ofre Asklepios en 

 Hane, naar man var kommen sig af en Sygdom; var dette 

 ikke Tilfældet, kunde ingen forstaa den formentlige Allusion 

 til Livet som en Sygdom, hvoraf man kom sig ved Døden. 

 Men denne Forudsætning holder ikke stik, og det er sikkert 

 Grunden til, at ingen i den egenlige antike Tid er falden paa 

 en saadan Forklaring. 



Haneofret er i Reglen apotropæisk. Saaledes ofrede man 

 i Methana en Hane for at hindre Ac</' i at skade Vinstokkene, 

 og Pausanias' Beskrivelse af Ritualet (II, 34, 2: xanovzoQ ouv 

 STI zotj TTiisujuaTog åXsxrp'Jova rå Tzrtpa tyovza 8tå TzavzoQ },suxå 

 disÅouzsQ dvdpBQ d'jo éuauzioc TZspSéooat zac, åjiTziXouo, r^/ucatj 

 kxdzepoQ zoo åXexzpuouoQ (pipiov^ å<pix6p.zvot 3^ åg zo adzo, od-sv 

 djpfji^årjaai^, xazopuaanuotv evzaud^a) viser tydeligt dets apotro- 

 pæiske Charakter. Derfor ofredes der Haner til Herakles 

 (Plutarch, Sympos. VI 10, 1; i en attisk Festkalender fra 

 1. Aarh. efter Chr., Corp. inscr. Attic. III 77, foreskrives der 

 Haneoffer til Herakles, Nephthys og Osiris), men ogsaa til 

 Underverdnens Guder (Haner paa spartanske Gravrelieffer, 

 hvor de afdøde er heroiserede, paa boiotiske Herosrelieffer, 

 paa de saakaldte „Todtenmahle", ved Besværgelser og Trold- 

 dom; Mysterne maatte ikke spise Haner; se om alt dette 

 Rohde, Psyche ^ I S. 241 ff.). Plutarch fortæller (Pyrrh. 3) om 

 Pyrrhos, at han curerede Folk for Miltsyge åXsxzpoåva buaag 

 ?^suxov .... £Ådpi3avs ås xae tov åXtxzpuova i^uaag. Ligesom 

 her det apotropæiske er sat i speciel Forbindelse med Sygdom, 

 saaledes er det ogsaa kun en Følge af Haneofrets almindelige 

 Betydning, naar det bringes Asklepios. I al Almindelighed er 

 Hanen betegnet som et til Asklepios indviet Dyr paa en 

 Gemme, der er afbildet i Haverkamps Noter til Tertullian 

 a. St.; den viser en Asklepios med en Hane ved Foden (den 

 anden sammesteds afbildede Gemme med en Mand, der lægger 



7 



