\IQ J. L. Heiberg. Sokrates' sidste Ord. 



man paa hans Tid experimenterede dermed for at gjøre dens 

 dræbende Virkning hurtigere og sikrere), hvilket havde været 

 pinligt ogsaa for de tilstedeværende. 



Med Henblik paa dette Ønske ved Modtagelsen af Giften 

 siger, altsaa Sokrates, da han føler sig sikker paa, at den har 

 gjort sin Gjerning prompte: „Min Bøn fra før er hørt, Rejsen 

 er tiltraadt vel, og vi har alle Grund til at være tilfredse med, 

 som Giften har virket; bring derfor den Gud, som har med 

 saadant at gøre, det Offer, som jævne Folk plejer at bringe 

 til Tak for god Behandling". 



Hvor megen Respect eller h'oni overfor Asklepios man vil 

 høre i de to corresponderende Repliker, beror paa, hvorledes 

 man opfatter Sokrates' Forhold til Statsreligionen ; at han ud- 

 vortes føjede sig efter den, er lige saa sikkert, som at „Ironiens 

 Stormester" har umuliggjort det for Eftertid som for Samtid 

 at vide^ hvad han tænkte sig derved. 



12 



