6 



Paalidelighed. Om en bestemt Mangel i Overleveringen vidner 

 den svævende Inlinitiv «hoc dåre sese». Mommsen mente at 

 PRO USUUA skulde være l»ROMISERAT. Jeg er, som oven- 

 for antydet, tilbøjeligere til at tro, at det styrende Verbum har 

 staaet i den foregaaende Sætning. Pro usura vilde da sige, 

 at hans Gave til Hercules , hvorved han takker ham for hans 

 Bistand, sammenlignes med Renterne af en laant Kapital. Vi- 

 sum animo, o: quod cupierat. Cogendi dissolven di, 

 uden ae, som saa ofte i det gamle Sprog. Cogere og dissolvere, 

 at samle og sprede, er vel at forstaa om al gjøre Indkjøb (eller 

 indhøste, hvis det er egne Produkter, der tales om) og snelge 

 ud igjen. Disse Genetiver ere styrede af facil i a. Dette Ord 

 er i metrisk Henseende tvivlsomt; Verset kræver en Daktylus; 

 men dette alene bør vel ikke være nok til at fordømme det hos 

 en saa ubehjælpelig Versemager. Rilschl antyder p.XlV tvende 

 Muligheder; der kan være læst faclia med Synkope, eller der 

 kan være sat en Prokeleusmalikos i Stedet for en Daktylus, idet 

 den gode Taktdel i denne Fod imod Regelen er bleven opløst 

 og en lang Stavelse erstattet af to korte. Saa maatte facilia 

 faxis antages at være det Samme som facultatem faxis; unægtelig 

 besynderligt. Mommsen antager det for corrupt, men kan intet 

 Passende finde i Stedet; han nævner som Exempel: compolem. 

 Videre endnu gaar Måhly i Rheinisches Museum XX, p. 140, idet 

 han foreslaar "lu fuutor ut adsis« eller «tu ut parlibus adsis«. 

 Endelig er Genetiven veræ rat ion is i Stedet for vera rations 

 eller recte højst besynderlig og næppe at forstaa, uden man 

 henfører den til decnmam som en Beskrivelsens Geneliv, en 

 rigtig beregnet Tiende. Der er altsaa tvivlsomme Spørgsmaal i 

 Mængde; kun ét er sikkert, at Indskriften ikke hører til Tituli 

 Mummiani, og at den ikke kan give nogen Forestilling om 

 hvorledes Grækenlands Erobrer L. Mummius og dannede Folk 

 paa hans Tid udtrykte sig. 



