20 



gulbrunt, kryslalliosk Bundfald, der under Mikroskopet viser sig 

 bestaaende af rectangulære Tavler. Det filtreres hensigtsmæssigt 

 fra umiddelbart efter Opløsningens Afkøling (lor at undgaa Ind- 

 blanding af Kaliumplatinhromid) og vadskes med koldt Vand, 

 hvori del er saare tungtopløseligt, under Sugning. Uet lufttør- 

 rede Salt taber intet over Svovlsyre eller ved 100°. 



Theori: Fundet: 



2 Co 6,88 6,57 



'2Ft 23,09 23,-25 



2 Cl 4,14 4,06 



12 Br 55,98 55,59 



Af de varme Opløsninger af Chloronitratet eller Purpureo- 

 chlorid udskiller Ammoniumtinchlorid eller Tinchlorid alene i 

 vandig Opløsning glimrende, røde Oktaedre og Prismer. Ved 

 Tilsætning af ganske lidt fri Saltsyre, opløses ved Henstand let 

 det a-Tinsyrehydrat, der sædvanlig udskilles, naar man anvender 

 neutrale Vædsker. Disse Krystaller synes Gibbs og Genth') at 

 antage for et Tinchloriddobbeltsalt, og jeg antog det samme. 

 Men de indeholde kun Spor af Tin (fundet 0,56 Proc.) og bestaa 

 af Purpureochlorid (fundet 42,28 Proc. Cl, 23,15 Co; Theori: 

 42,50 og 23,55). — Af Chloronitratet og Kaliumtinbromid faaes 

 et aldeles lignende krystallinsk Bundfald (som ogsaa maatte be- 

 fries for udskilt a-Tinsyrehydrat ved lidt fri Brombrinte). Heller 

 ikke dette Bundfald indeholder mere end Spor af Tin, men 

 baade Chlor og Brom. Der kan næppe være Tvivl om, at det 

 væsenlig bestaaer af Chlorobromidet (fundet 17,78 Proc. Co; 

 Theori: 17,38). 



Chloropurpureokobolt-Siliciunifluorid. Cl. .{Co... 10 NR.^\ . 2 SiF^ . 



Denne smukke Forbindelse er først fremstillet af Gibbs-) 

 ved at lade en varm Opløsning af Purpureochlorid flyde til en 



i) Sill. Am. J. [3] 23, 264. 

 *) Proceed. Am. Acad. Il, 9. 



