94 



Persien af den gamle zoroastriske Religion , paa den anden 

 Side de historiske Mindesmærker, i Særdeleshed de Indskrifter, 

 der vare tilbage fra den førmuhammedaoske Tid, dels de achæ- 

 menidiske Kongers Kileindskrifter, dels de yngre Mindesmærker 

 fra Sasanidernes Tid, hvis Indskrifter ere affattede i et Sprog, 

 der ogsaa kaldes Pehlevi, men dog skiller sig fra det føromtalte 

 traditionelle Religionssprog, som almindeligvis benævnes paa 

 samme Maade. 



Hvad del første l'unkt angaar, lykkedes det ham at faa 

 sikker Oplysning om, at der virkelig endnu paa enkelte Steder 

 fandtes Tilhængere af denne Lære, Gebrer, som Perserne kalde 

 dem, og han betænkte sig ikke paa at trodse alle Farer og 

 Besværligheder for at opsøge dem. Det var navnlig i de to 

 Byer Yezd og Kirman, at disse Gebrer fandtes, og han var saa 

 meget ivrigere for at komme derhen, som Traditionen hos 

 Perserne i Bombay netop peger hen til disse to Byer som de 

 Steder, hvorfra de have modlaget alle deres Afskrifter af de 

 hellige Røger. Der kunde saaledes være Haab om, at der 

 maaske der kunde Gndes vigtige Haandskrifler, og virkelig 

 opdagede Westergaard ogsaa, at der endnu vare gamle Bøger 

 paa Zend og Pehlevi i Behold, skjøndt Præsterne knap mere 

 forstode noget af dem; af særlig Vigtighed synes de dog i det 

 hele ikke at have været. Han gjorde sig imidlertid megen 

 Umage for at faa dem i sin Besiddelse; men trods alle Over- 

 talelser var det kun nogle faa Pehlevi-Haandskrifter, som det 

 lykkedes ham al bevæge Præsterne til at skille sig af med. 

 Forøvrigt stode disse Gebrer i enhver Henseende uhyre langt 

 tilbage, og deres religiøse Følelse var i høj Grad sløvet. Netop 

 af denne Grund lykkedes det ham imidlertid paa den anden 

 Side at faa adskilligt at se, som de rettroende Parsere ellers 

 paa det strængeste skjule for profane Blikke. Han fik saaledes 

 Lov til at besøge deres Helligdomme og undersøge alle Enkelt- 

 heder der og tiltvang sig endogsaa, mod Løfte om ikke at 

 røbe det til nogen anden af Gebrerne, Adgang til deres ejen- 



