45 



I øvrigt antage vi for Simpelheds Skyld, at denne ved Strømfor- 

 andringen i selve Elementet opstaaede elektromotoriske Kraft er 

 lige som de øvrige inducerende elektromotoriske [(ræfter pro- 

 portional med den første DilTerentialkvotient af Strømstyrken 

 med Hensyn til Tiden t. Konstanten C, den "elektrody- 

 namiske Konstant«, vil altsaa blive en Sum af to Addender, 

 hvoraf den ene, som jeg vil kalde Induktionskonstanten 

 og betegne ved C\ alene er afhængig af de inducerende, paa 

 Afstand virkende Kræfter, og beregnes paa sædvanlig Maade, 



medens den anden vil kunne udtrykkes ved Z>— , hvor I beteg- 



ner Traadens Længde, <t dens Gjennemsnit og D en ubckjeiidt 

 Konstant. Man vil altsaa have 



C = C'+D- (2) 



En experimental Bestemmelse af en Lednings elektrodyna- 

 miske Konstant kan opnaas ved Maalingen af den ved en elek- 

 trisk Strøms Aabning eller Slutning opstaaede Extrastrøm i 

 Ledningen. De første Forsøg paa en kvantitativ Bestemmelse 

 af Extrastrømmen skyldes Hr. Edlund^). Senere have Rijke^) 

 og flere andre Fysikere beskjæftiget sig med den samme Op- 

 gave, uden at det dog hidtil er lykkedes ad denne Vej at opnaa 

 en blot nogenlunde nøjagtig Bestemmelse af den elektrodyna- 

 miske Konstant. Ogsaa andre, mere middelbare Bestemmelser, 

 for Exempel af Varmeudviklingen ved Fiaskeudladninger igjennem 

 forgrenede Ledninger, have kun ført til utilfredsstillende Resul- 

 tater. Saaledes fmde vi i Knochenhauers « ækvivalente 

 Længde«, der saaledes som Feddersen rigtig har paavist^), kan 

 betragtes som et relativt Udtryk for Lederens elektrodynamiske 

 Konstant, Afvigelser af 16 Procent fra Theorien^). 



') Pogg. Ann. Bd. 77, S. 161. 



^1 Pogg. Ann. Bd. 102, S. 481. 



3) Pogg. Ann. Bd. 130, S. 439. 



*) Pogg. Ann. Bd. 141, S. 596. 



