46 



Mine første Bestræbelser gik derfor ud paa at udfinde en 

 Methode til en nøjagtig Bestemmelse af den elektrodynamiske 

 Konstant. Naar man anstiller Forsøg efter den Wheatstone'ske 

 Methode over to Traadledningers relative elektriske Lednings- 

 modstand, vil man underliden have Lejlighed til at iagttage, at 

 det i Broen indskudte Galvanometer gjør Udslag til modsatte 

 Sider ved Strømmens Aabning og Slutning, naar det ved ved- 

 varende Strøm intet Udslag viser. Disse Virkninger paa flal- 

 vanometernaalen hidrøre fra de i de to Grene opstaaede Extra- 

 strømme, og de ere ogsaa benyttede af Hr. Herwig^) til Iagt- 

 tagelse af Extrastrømmene i Jernstænger. 



Forsøgene kunde anstilles saaledes, at Virkningerne paa 

 Galvanometernaalen af Extrastrømmene i de to Grene bleve 

 kompenserede, idet man i den ene af de to Grene, hvori 

 Extrastrømmen viste sig stærkest, indskød en større Modstand, 

 indtil Galvanometret forblev i Ro ved Strømmens Aabning og 

 Slutning. Er da Forholdet imellem de to Grenes Lednings- 

 modstande som m til 1 , saa forholde Strømintensiteterne i de 

 to Grene sig som 1 til m. Disse forskjellige Strømme ville nu 

 frembringe lo Exlrastrømme med lige store elektromotoriske 

 Kræfter; ved samme Strømstyrke i de to Grene vilde altsaa 

 Extrastrømmenes elektromotoriske Kræfter forholde sig som m 

 til 1 , og dette maa saaledes være Forholdet imellem de to 

 Grenes elektrodynamiske Konstanter. Vel opslaar der ogsaa i 

 selve Maaletraadens to Grene Extrastrømme, men disse vilde i 

 det givne Tilfælde ligeledes kompensere hinanden, da begge 

 disse Grenes elektrodynamiske Konstanter i det mindste yderst 

 nær forholde sig som Grenenes Længder, det vil sige, som w til 1. 



Der er imidlertid den væsentlige Hindring for at udføre 

 endog blot nogenlunde nøjagtige Maalinger efter denne Methode, 

 at det ikke er muligt at faa et til delte Brug tilstrækkelig føl- 

 somt Galvanometer. Men naar man i Stedet for et Galvano- 



Pogg. Ann. Bd. 153, S. 115. 



