76 



Plads i den indre Krog i Polleutetraden, hvor alle 4 Celler støde 

 op lil hverandre. 



Under Indvirkning af Kali hæver der sig ofte Kutikulablærer 

 i Telradernes Periferi (VI, 4: de fine, yderste Linier). 



Formen af den færdig dannede Støvsæk er bekjendt (V, 15). 

 Der gaar en tydelig Fure (s) fra dens Top ned over Bugsiden, 

 d. e., den mod den hele Sløvsæk-Gruppes Midtpunkt vendende 

 Side; denne Fure er Opspringnings-Sømmen. 



Den udviklede Støvsæks Væg. 



Der findes her ligesom i Angiospermernes Støvsække en 

 Del Celler (2 — 3 Lag) inderst i Væggen, som opløses (t — t i V, 11), 

 uden at jeg dog har kunnet finde noget egentligt »Tapet«, der 

 ganske kan sammenlignes med det hos disse saa almindelig fore- 

 kommende. Udenfor disse forsvindende Celler følge flere Lag af 

 andre, som i Keglen ere strakte mere eller mindre stærkt i 

 tangential fletning, men i øvrigt ikke uddannes paa nogen særlig 

 Maade, der kan sammenlignes med den, hvorpaa de tilsvarende 

 »fibrøse Celler" hos Angiospermerne ere uddannede. Det er 

 Overhuden, paa hvis Udvikling der lægges størst Vægt i Cycadé- 

 Støvsækken. Dens Celler ere fortrinsvis strakte i radial Retning 

 (V, 11, 14), og de af dem, som omgive Spidsen af Støvsækken, 

 der hvor Opspringnings-Sømmen ender (V, 15), ere i Tvær- 

 snit temmelig isodiamelriske og blive særlig stærkt fortyk- 

 kede og mere eller mindre porøse, saaledes som V, Fig. 12 

 viser, der netop fremstiller Spidsen (ap) af en Støvsæk set 

 ovenfra; hos Cycas ere de underliden saa stærkt fortykkede, al 

 der næsten intet Lumen bliver tilbage i dem, som indtage Midten af 

 Gruppen, og Væggene ere lagdelte. Denne Cellegruppe gaar jævnt 

 over i de paa Støvsækkens Sider værende, mere tyndvæggede 

 og langstrakte Overhudceller (V, 15, 12 og 13), der til Dels ere 

 ret regelmæssig ordnede i Tværrækker. 



I Opspringnings-Sømmen ere Cellerne ligeledes mindre stærkt 

 fortykkede selv umiddelbart ved den nævnte Gruppe af lopstii- 



