139 



artede Paavirkning af de rieoplalonske Systemer; deres Antal 

 angives snart til 3, nemlig den universelle Fornuft^ den univer- 

 selle Sjæl og Naturen (natura naturans), snart til 6, idet Sjælen 

 omfatter Plante-^ D])re- og den fornuftige Sjæl^ snart til 7, 

 idet man tilføjer den universelle Materie og den universelle Form. 

 Paa denne Maade har man undgaaet Kausalitetsforholdets Cirkel 

 og troet at finde en aandelig Attraklionslov, der paa en Maade 

 kan siges at erstatte den senere opdagede Tyngdelov, hvorved 

 alle Oldtidens Forestillinger bleve forandrede. I Overensstem- 

 melse med et Udsagn af Profeten: «den første af Gud skabte 

 Gjenstand er Fornuften«, en Forestilling, vi allerede finde i 

 Indledningen til Salomos Ordsprog, have de arabiske Filosofer 

 ordnet denne Fornuft umiddelbart under Gud, og fra denne ud- 

 ledes Lyset indtil Skabningens yderste Grænse. Enhver Skab- 

 ning bærer i sig en vis Stræben efler at hæve sig til en Grad, 

 der er højere end den medfødte og givne, som begrunder 

 dens Form, men kun Mennesket ene, begavet med en dertil 

 modtagelig Sjæl, besidder, under det eviges og absolutes Paa- 

 virkning, Evne til al sønderrive Sanseverdenens Slør og hæve 

 sig ved Askese eller Videnskab til den rene beskuelse af Gud; 

 Menneskets Sjæl er en Mikrokosme, som indeholder en Reflex 

 af den hele Verdensorden^). — Efter denne Indledning, der vil 

 være nødvendig til Opfattelsen af det følgende, fremstille vi 

 da det 1ste Spørgsmaal, der lyder saaledes: 



u Aristoteles kolder i alle sine Skrifter paa. Verdens Evighed^ 

 og der er ihke nogen Tvivl om, at dette er hans Mening; saa- 

 frernt han er fremkommen med et sikkert Bevis .^ hvad er da 

 dette"? men i modsat Fald, under hvilket Synspunkt maa hans 

 Udvikling bedømmes«? 



') Vi gjenflnde tier Plotins Ansliuelse, gjengiven af Vacherot, c. V. t. I, 

 p. 381: »Toute ånie, toute intelligence est un point dans lequei le monde 

 intelligible se refléte tout enUer, et une sorte de microcosme intelligible. 

 Voila ce qui fait que l'åme n'a qu'å regarder en elie-méme pour y voir 

 toute vérité". 

 Oversigt over d. K. D. Vidensk. Selsk. ForhdI. 1879. 10 



