151 



I. I Naturvidenskab: 



1) (foar/.r^ dxfiuaaiQ (aiisciiltalio physica); 



2) nerzcopokoyixd (de meteoris); 



3) 7:sp\ zå Ccoa la-zopia (hisloria animaliiim); 



4) TZEfA (poTcov (de plantis); 



6) 7:sp\ alat^rjazcoq xai aXnbrfwv (de sensu et sensibili); 

 6) o\ vojjiot. (ar,: kitåb-ul-nawåmis) M. 

 II. I Malhematik har han henholdt sig til Forgængeres Ar- 

 bejder, men selv intet efterladt. 

 111. 1 Metafysik eller Gudsvidenskab have vi: 



1) zå nzza zå <ponr/.å (metaphysica) ; 



2) de summo bono (ar.: «kitåb-nl-khair-ul-mahdh')) ; 



3) pomum (ar.: "at-tutTåheto); 



4) de unitale Dei (ar.: «kilåb-ui-wahdet») ; 



0) theologia (ar.: <ikitåb-teliidjiå»; 'la:>j,Jij)'-). 

 1 den praktiske Filosofi have vi af ham: 



1) ijf^ixå Nixo/idyeta (ethica; ar.: «kilåb-ui-akhlåq»); 



2) politica (ar.: •kitåb-u-siåset-ad-dsål»)^); 



3) de repiiblica (ar.: »ledbir-ul-medinat") *). 



Pette Maal af Videnskab danner altsaa efter Oldtidens Op- 

 fattelse det saakaldle <.q:)rælimmære>^ . der fører Mennesket til 

 Udviklingen af Sjælen og herigjennem til Lyksalighed. — Havde 



') Herved meues muligen Platos Værk <ol i'op.oi« , som ofte findes forenet 

 med Aristoteles's Skrifter, s. Wenricli, de auctoium giæcorum versionibus, 

 p. It9 og Munk, mel. p. 315; da det imidlertid ikke ret synes at passe i 

 denne Række, maa vi vel snarere lænke paa et under samme Titel be- 

 kjendt Skrift om naturlig Magi; om dettes Forhold til Plato s. de Goeje 

 i Zeitsclir. d. d. m. G., t. XX, p. 490 og Gat. codd. or. bibl. Leydensis, 

 1. 111, p. 306. 



^) Om disse 4 sidste apokryfe Skrifter s. Wenrich, c. V., p. 138 flg., 162 

 og Munk, mél. de phil. juive et ar., p. 241 — 59, hvor vi finde Uddrag af 

 det sidste Skrift, der indeholder en Del Sætninger efter Plotin. 



3) Om denne apokryfe Afhandling s. Wenrich p. 136 og Renan, de philo- 

 sophia peripath., p. 57 ; smlgn. Zeller, c. V., 11,2, p. 76. 



*) Formodentligen er hermed ment Platos Republik, der blev oversat langt 

 tidligere paa arabisk end Aristoteles's Politik, s. Wenrich p. 144 og 

 Munk p. 314. 



