158 



til a priori i Metafysiken og fremgaa som Resultater i den 

 spekulative Filosofi og Logik. Aristoteles kalder dem derfor 

 Slægt shegreher for alle existerende Væsner (rå yivfj roo ovtoq) 

 eller de første og simple Slægtshegreber [rå Tcpoixa) eller Væs- 

 nernes Kategorier, Han beskriver dem i '■"topica« og i første 

 Del af uauscultatio p7iysica». Idet vi da se, at alt, som exi- 

 sterer, henføres til Kategorierne som Arter til det højeste Slægts- 

 begreb, er det umuligt at paavise noget, som ligger udenfor 

 dem, og som har virkelig Existents. Idet Kategorierne omfatte 

 det hele Universum og gaa forud for dette, og det er umuligt 

 at finde noget, som ligger udenfor Tilværelsen, er det heller 

 ikke muligt at tænke sig en Forøgelse af deres Antal. 



Efter at have endt Undersøgelsen om Kategoriernes Væsen 

 og Anvendelse og afvist som urimelige Spørgsmaalene, om de 

 kunoe være flere eller færre end 10, staar endnu tilbage at 

 besvare, hvorfor de da ere netop 10. «*Vi anvende", siger For- 

 fatteren, "denne Form af Spørgsmaal angaaende Gjenstande, hvis 

 Væsen det er muligt at erkjende; f. E. naar vi spørge: (»hvor- 

 for opløses Planterne i StøV"? erholde vi til Svar: epaa Grund 

 af deres Sammensætnings Svaghed«. Anvende vi dette paa 

 Kategorierne, forsaavidt det kommer an paa at finde den vir- 

 kende Aarsag, erholde vi i Overensstemmelse hermed det Svar: 

 »Det er det højeste og nødvendige Væsen eller Gud, som har 

 bestemt dem«; det samme Svar erholde vi, i hvilken anden Be- 

 tydning vi tage Spørgeformen « hvorfor«. Hvor vi nemlig som 

 her kun kjende Gjenstanden ved sig selv, er det umuligt at an- 

 vende Spørgsmaalet « hvorfor« uden at faa det samme Svar: 

 (iDet er deres væsentlige Natur at være 10 i Antal«. Hvad der 

 nemlig efter sit Væsen har nødvendig Existents, har ikke nogen 

 udenfor liggende Grund; søgte man her en saadan i noget andet 

 nødvendigt, vilde vi kun faa en uendelig Kausalitetsrække, saa- 

 ledes som Aristoteles fremstiller os det i sin Analytica^). 



*) Smlgn. den samme Bevisførelse hos S. Munk, mélanges de philosophie 

 juive et ar., p. 109—119: Les substances simples n'ont pas de pourquoi 



