165 



ejendommelige og særskilte Natur, der er given af Gud^). Om 

 Tilintetgjørelsen af den vegetative og animalske Sjæl efter Le- 

 gemels Oplosning er der derimod ingen Uenighed, som vi der- 

 imod skulle se har fundet Sted med Hensyn til Spørgsmaalet 

 om den fornuftige Sjæls Evighed. Nogle enkelte have antaget 

 den forgængelig med Legemet, de fleste og berømteste Filo- 

 sofer have holdt paa dens Evighed, heri enige med den al- 

 mindelige Folkemening. Den, som først bragte Forvirring i 

 dette Spørgsmaal, var Alexander Aphrodisius , der fremstillede 

 Betænkeligheder om dens Evighed, men derpaa opgav disse An- 

 skuelser og ansaa den for evig. Themistius satte Sjælen inden- 

 for Legemets Grænser og nægtede dens Udødelighed, men har 

 senere paa flere Steder gjenkaldt sine Aleninger, saaledes ogsaa 

 Krates og Galenus^). Iblandt de byzantinske l'ilosofer har den 

 tidligere nævnte Oversætter IsrdtJni?) først holdt paa Sjælens 

 Forgængelighed, men senere i sin Kommentar af Aristoteles's 

 i<auscultatio phjsica« i VII Sektion, hvor der handles om den 

 bevægende Kraft i Legemet, der ligger udenfor Legemets Begreb, 

 tvertimod givet Bevis for dens Udødelighed^). Al-Faråbi var i 



Vi finde her næsten en Oversættelse af Senecas Udtryk: »Dies iste, queni 

 tanquam extremum reformidas, aeterni natalis est% smlgn. Zeller, c. V., 

 111, 1, p. 187 og Piotins Udvikling efter Vacherot, c. V., I, p. 568: »Lame 

 n'abandonne réellement le corps que iorsque tous les liens qui I'y atta- 

 chaient sont rompus. Alors l'harmonie que Dieu avait étabiie entre 

 elle et le corps ayant cessé, le corps se détache de l'ame, et celle-ci s'en 

 va, iibre et pure, reprendre sa place au séjour des essences inteliigibles». 

 Om Al. Aphrodisius og Themistius s. det foreg. p. 141, Not. 3. Det samme 

 Navn »Krates« , betegnende en græsk Filosof, findes oftere hos Wright, 

 cat. of syr. mnscrpts, p. 737, 746, 934; men vi vove dog ikke med 

 Sikkerhed at identificere ham med nogen bestemt Person, skjønt man 

 muligen kunde tænke paa Zenos Lærer, smlgn. Zeller, c. V., t. III, 1, 

 p. 27. — Galen (f. 131 og d. henimod 200 Chr. ) hører til den peripate- 

 tiske Skoles Eklektikere og udtalte ingen bestemt Mening om Sjælens 

 Udødelighed. 



Han nævnes i det foregaaende som en af de første Oversættere af Ari- 

 stoteles, hvis Skrifter ved ham først bleve Araberne bekjendte, og an- 

 gives græsk (syrisk) af Fødsel. Maaske man kunde tænke paa 'Jbn 

 Bathrik«, smlgn. p. 146 not. 2. 



