175 



filosofi. Skulle vi i Forskjellen mellem disse lo Systemer mu- 

 ligen øjne en Udvikling af den arabiske Filosofi, enten nærmest 

 efter Plotin eller efter Proklus som Forbillede? Vi vove ikke 

 her at udtale nogen bestemt Mening; del er imidlertid til dette 

 sidste System, at Ibn-Khaidun har villet henføre vor Filosofi), 

 men vistnok med urette og uden at have været nøjere bekjendt 

 med hans Skrifter. Skjønt det undertiden kan være meget 

 vanskeligt at sondre de to Systemers Tilhængere fra hinanden, 

 navnligen hvor vi kun have at gjøre med en begyndende Natur- 

 betragtning, antyder dog hvert Svar af Ibn-Sab'in i dette Sende- 

 brev, at han holder sig til Emanation stheorien og Opgivelsen af 

 den menneskelige Personligheds Partikularisme i det absolute 

 Enhedsbegreb, i Forbindelse med en ivrig Bestræbelse efler at 

 hævde et orthodox Standpunkt; »ad denne Vej lod Gud» , som 

 det hedder i Fortalen, * Islam triumfere og forskaffede denne 

 Religion en let Sejr over den kristne Tro«. Idet man ved en 

 nøjagtig Opfattelse af dette Skrifts Enkeltheder nødvendigen 

 kommer til at betragte det som en filosofisk-theologisk Tur- 

 nering mellem et orthodox-spekulativt Standpunkt i Islam og et 

 kristeligt, repræsenteret af Kejseren, men fremstillet overalt som 

 hint langt underordnet og derved hildet i Faren for at fortabes 

 i hedensk Materialisme, løses stadig Knuden, der foregives op- 

 staaet ved en mangelfuld og ensidig Opfattelse af Aristoteles, 

 i Overensstemmelse med Muhammedanismens Trosindhold og 

 Koranen ; Verden er kun ved en falsk Bevisførelse anset som 

 evig af Aristoteles; han har selv før sin Død i Skrifter tilbage- 

 kaldt denne Anskuelse, der nærmere er al bestemme saaledes, 

 at Verden fra Evighed er som en oprindelig Plan (Tzapddeijixa) 

 indbefattet i Guds Væsen] herfra er da Sanseverdenen udgaaet, 

 og hertil vil den vende tilbage. — Den saakaldte prælimi- 

 nære Videnskab, der skal gaa forud for Gudskundskab, har kun 



') S. c. V., t. III, p. 103; de Slane liar overalt skrevet Navnet urigtigen 

 • Ibn-Sebain» for »Ibn-Sab'in«. 



