198 



I. 

 Forholdet mellem Solaaret og Maanedognene. 



Den Tid, i hvilken Jorden fuldfører et Omløb om Solen, 

 kaldes et Solaar, og den, i hvilken Maanen fuldender et saadant 

 Omløb om Jorden, at den kommer i samme Stilling til Solen 

 som ved Omløbets Begyndelse, kaldes et Maanedøgn. Som Maal 

 for disse Omløbstiders Varighed benyttes Soldagen, hvis Middel- 

 længde fastsættes under Flensyn baade til Solens Vandring om 

 Jorden og dennes l>rejning om sin egen Axe. Middeldagen, 

 der regnes fra Midnat til Midnat, har 24 Timer, Timen 60 Mi- 

 nuter, Minuten UO Sekunder. 



Før Kalenderreformen regnedes Solaarets Længde til 365 

 Dage 6 Timer, og disse 6 Timer opsamledes i 4 samfælde Aar 

 til 1 Dag, som i det 4de Aar blev indskudt mellem den 23de 

 og 24de Februar. Men da Solaarets sande Middellængde er 

 11 Min. 12 Sek, kortere end •365V4 Dag, og da denne Forskjel 

 i 4 samfælde Hundredaar opsamles til 3 Dage 2 Tim. 40 Min., 

 var Følgen heraf bleven den, at Foraarsjævndøgn i Reformaaret 

 1582 kom 10 Dage før den 21de Marts. Fejlen blev derfor 

 rettet paa den Maade, at man den 5le Oktober oversprang 10 

 Maanedsdage og skrev den 15de umiddelbart efter den 4de, og 

 derhos vedtog, at fremtidig skulde kun de Hundredaar, som ere 

 et Mangefold af 400, være Skudaar. 



Forskjellen n' mellem den ældre og ny Ansættelse af Jævn- 

 døgn er altsaa for alle Aar indtil den 4de Oktober 1582 = 0. 

 For Resten af det 16de og hvert af de følgende Hundredaar vil 

 den derimod udgjøre det i Reformaaret oversprungne Antal af 

 10 Dage med Tillæg af 1 Dag for hvert forløbet Hundredaar, 

 som ikke er et Mangefold af 400. 



Lader man n betegne Antallet af disse Tillægsdage, vil man 

 altsaa for et hvilket som helst Aar efter den 4de Oktober 1582 

 finde Værdien for n' af Ligningen 



n' = 10 -I- «. 



