203 



og saaledes fremdeles indtil det bliver nødvendigt at vedtage en 

 ny Udjævningsregel for Ansættelsen af Nymaanernes og Jævn- 

 døgnels IndtræfTen. 



De anførte Kormier til Brug ved Beregningen af Værdierne 

 for n' og m" ville ses at forudsætte, at disse Værdier ere gjæl- 

 dende fra de vedkommende Hundredaarsskifter. De kræve altsaa, 

 at alle Værdier for Maanedsdagene i Januar og Februar ansættes 

 i Forhold til Aarets 0te Marts. 



Foruden af Værdierne for m' afhænger Maanedsdagen for 

 Nymaanernes FndtræfTen tillige af et Forhold, som kaldes Maanens 

 Spring. Hermed er Sammenhængen følgende. 



De Maanedsdage ^, paa hvilke Nymaanerne indtræffe i 

 Marts i et givet Aar A, flndes af Ligningen 



d = Resten efter (w-f-19a):30 

 med wi = 23 + m' og a = Resten efter ^: 19, 



altsaa 

 d = Rest. eft. [Rest. eft. (23 + 1 9 a) : 30 + Rest. eft. m' : 30] : 30 , 



som for hver af de 30 mulige Værdier for Resten efter m' : 30 

 giver 19 Værdier for ^, nemlig 1 for hver af de 19 mulige 

 Værdier for a. I 12 samfælde Maanedøgn, som med Fradrag 

 af de indtræffende Skuddage tælle 354 Dage, kunde der efter 

 den ældre Kalenderordning, da m' og altsaa ogsaa Resten efter 

 m':30 altid var = O, kun indtræffe 12. 19 == 228 Nymaaner. 

 I Følge den ny Kalenderordning, hvorefter m' kan faa en hvilken 

 som helst Værdi > — 1, og altsaa Resten efter m' : 30 alle Vær- 

 dier mellem O og 29, blev det derimod nødvendigt, at der i 12 

 samfælde Maanedøgn ansattes 12.30 = 360 Nymaaner, og da 

 360 — 354 er = 6, maatte man i 6 af Maanedøgnene lade 2 

 Nymaaner indtræffe paa de samme Maanedsdage. For nu at 

 bibeholde den ældre Kalenders Ansættelse af Maanedøgnenes 

 Længde og især dens Indskrænkning af Grænsen for Paaskenyels 

 tidligste og seneste Indlræffen, valgte man den 5te Februar, 

 5te April, 3die Juni, 1ste August og 29de September til denne 



Oversigt over d. K. D. Vidensk. Selsk. Forh. 1879. 14 



