214 



Indsættes i denne Ligning de fundne Værdier for e', e" og 

 e"\ faas 



e = Resten efter (\h + 'ic-{-d" -\-&d' + ^ + n'):l, for Maa- 

 nederne Januar og Februar, 

 og e = Restenefter (4J + 2c + <^" — Gc^' + e + 'i') :7, for Åarets 



øvrige Maaneder, 

 og det er følgelig kun denne sidste Ligning, som vedkommer 

 Paaskeregningen. 



Lader man nu d'" betegne det Antal Dage, som ville føre 

 til den nærmest følgende Søndag B^ vil man faa 



d'" = e 4- 1 

 og S = d' -\- d'" = [d — s] + 21+6+1 = [d—s] + e + 22, 

 og naar den saaledes fundne Værdi for ;S er > 31, vil det 

 overskydende Antal Dage angive Maanedsdagen for Paaskesøn- 

 dagens Indtræffen, ikke i Marts, men i April. 



Anm. I Ligningerne for e er der af Tydeiighedshensyn bortset fra, 

 at Gauss sammenfatter Leddene 6 og n' i Udtrykket n = Resien efter 

 (6 + n'):7. 



III. 



At finde de Aar^ i hvilke Paaskesøndagen falder paa en giren 

 Ulaanedsdag. 



Da de skiftende Værdier for m' og «', der angive For- 

 skjellen mellem den ældre og ny Ansættelse af Nymaaner og 

 Jævndøgn, først ere fremkomne i Reformaaret 1682, faldt Paasken 

 i den lange Række af 1257 Aar mellem INicænerforsamlingen 

 og Kalenderreformen hvert 532te Aar paa de samme Maaneds- 

 dage, hvilket maalte ske fordi Tallet 532 er det mindste fælles 

 Mangefold af 4, 7 og 19, og altsaa omfatter det samtidige Ud- 

 løb af den 4aarige Skudaarsrække, den 28aarige Ugedagsrække 

 og den 19aarige Maanedøgnsrække. 



