^^ 16 ^ 

 Filosofisk Prisopgave. 



Gjentagen fra 1878. 

 (Pris: Selskabets Guldmedaille.) 



Det maa betragtes som et i flere Henseender betydnings- 



• 

 fuldt Resultat af den nyere Tids Forskning, at Naturvidenskaberne 



og Filosofien nu gjensidigt vurdere hinanden som uundværlige 

 Faktorer og arbejde sammen som trofaste Forbundsfæller. Som 

 bekjendt er denne Enighed først opnaaet gjennem langvarige og 

 dybt indgribende Grænsestridigheder, idet Empirien og den 

 aprioriserende Spekulation hver for sig hævdede Enebesiddelsen 

 af de Midler og den Methode, som føre til paalidelige Resultater 

 i videnskabelig Henseende. Den fremadskridende Kritik har 

 imidlertid gjort det indlysende for begge Parter, at Grænsen 

 mellem Empiri og apriorisk Tænkning ikke definitivt lader sig 

 fastsætte, navnlig ikke i noget Principspørgsmaal af gjennem- 

 gribende Natur; at Empiri og Apriorisme forudsætte og forklare 

 hinanden i det Uendelige; og endelig at de dogmatiske Resultater, 

 der forhen fra begge Sider udtaltes med afgjørende Sikkerhed, 

 i det højeste kunne gjælde enten som ensidige Opfattelser, der 

 trænge til en Fuldstændiggjørelse, eller som Hypotheser, hvis 

 videnskabelige Værd nærmere bliver at prøve og eventuelt at 

 verificere. 



Et karakteristisk Exempel herpaa haves i Materie- 

 begrebet. Man ønsker da en Undersøgelse af Forholdet 

 meUem det aprioriske i vor Tænkning og det i Erfaringen 

 givne, særligt med Hensyn til de om Materiebegrebet i den 

 nyere Tid indførte Hypotheser; og det saaledes, at der herved 

 tillige gjøres Rede dels for den relative Sammenhæng og Mod- 

 sætning mellem Mekanismus og Dynamismus, dels for det viden- 

 skabelige Udhytte , som kan siges at være indvundet gjennem 

 de hypothetiske Forestillinger om Atomer af forskjellige Ordener, 

 Molekuler, « Dynamider » o. 1., naar Hensyn tages til ForskjeUen 



