■^ 50 ^ 



slræbelser nogensomhelst ^'anskelighed i Vejen, have \i fore- 

 slaaet den i Selskabets Vedtægter ikke blot hjemlede, men, naar 

 Omstændighederne tale derfor, paabudte Fremgangsmaade, der 

 jo dog ikke kan tabe i Anvendelighed derved, at der sjældnere 

 er bleven Anledning til at foreslaa den anvendt. Distinktionen 

 mellem de forskjellige Anerkjendelses- og Understøttelsesmaader 

 er i alt Fald — hvad enten enkelte iMedlemmer til enkelte Tider 

 finde den heldig eller ikke — ikke tilfældig, men planlagt givet 

 i Selskabets Vedtægter. Og saafremt der her overhovedet kan 

 være Tale om noget for Forfatteren mere elier mindre "Fordel- 

 agtigt", vil den af os foreslaaede Fremgangsmaade vel ikke være 

 den mindst heldige for ham. 



Det kan vistnok i mange Tilfælde være vanskeligt at for- 

 udse, hvor « varig" en Interesse et videnskabeligt Arbejde vil 

 have, da dette jo tildels vil afhænge af, hvilke Efterfølgere det 

 vil faa; men naar det af selve Arbejdets Tendens lader sig 

 forudse, at det efter al Rimelighed kun vil kunne faa en for- 

 holdsvis forbigaaende Betydning, vil det neppe være stemmende 

 med Bedømmelseskomiteens Pligt, helt at se bort fra Sagens 

 økonomiske Side, selv om denne med Rette maa siges, som vi 

 ogsaa have sagt det, ikke at være et Hovedhensyn. 



Det er ganske rigtigt, at der i Selskabet har fra en enkelt 

 Side været rejst Tvivl, om ikke Oplaget af Skrifterne maaske 

 var vel stort , ikke med Hensyn til Skrifternes Afgang (og de 

 Videnskabsselskaber, der staa os nærmest, have ogsaa, saa vidt 

 vi vide, et langt større Oplag), men med Hensyn til Selskabets 

 Evne. Det er derfor ogsaa baade i god Overensstemmelse her- 

 med og med Vedtægterne at tage det Hensyn til det Økonomiske, 

 som vi have gjort gjældende. Besparelsen bliver forresten ikke 

 ubetydelig, og dog vil det Samme i Realiteten opnaas, efter 

 vort Skjøn paa en bedre Maade. 



At der ikke i vort Overslag er taget Hensyn til Udgifterne 

 ved en fransk Resumé, er, fordi vi ikke kunne forstaa, hvorledes 

 en Afhandling som den foreliggende kan have en længere 



